Справа № 747/125/26 
Провадження № 2/747/142/26 

РІШЕННЯ
іменем України

05.05.2026 року селище Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В. 
секретаря Зірки В.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Талалаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади Талалаївської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача адвокат Мудревська Я.М. звернулась до суду з даним позовом до відповідача. В обґрунтування позову зазначає, що 22.04.2004 року батько позивача ОСОБА_2 придбав житловий будинок по АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу та витягу про реєстрацію права власності. 14.06.2004 року ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 081483 загальною площею 0, 2062 га, з яких 0, 15 га – для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд. 0, 0562 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , кадастровий номер 7425355100:03:001:0037. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, за життя він заповіту не складав. Після його смерті відкрилась спадщина на дане нерухоме майно. Позивач, його брат та мати з метою прийняття спадщини звернулись в нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини. 11.09.2006 року позивачу ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/ 3 житлового будинку по АДРЕСА_1 . 11.09.2006 року брату позивача ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/ 3 житлового будинку по АДРЕСА_1 . 15.07.2008 року матері позивача ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/ 3 житлового будинку по АДРЕСА_1 . Крім того 15.07.2008 року матері позивача ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/ 3 земельної ділянки по АДРЕСА_1 загальною площею 0, 2062 га, з яких 0, 15 га – для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, 0, 0562 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , кадастровий номер 7425355100:03:001:0037. 15.07.2008 року брату позивача ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 земельної ділянки по АДРЕСА_1 загальною площею 0, 2062 га, з яких 0, 15 га – для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, 0, 0562 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , кадастровий номер 7425355100:03:001:0037. 15.07.2008 року позивачу ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/ 3 земельної ділянки по АДРЕСА_1 загальною площею 0, 2062 га, з яких 0, 15 га – для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, 0, 0562 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , кадастровий номер 7425355100:03:001:0037. 14.10.2008 року матері позивача ОСОБА_4 видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0, 15 га – для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , кадастровий номер 7425355100:03:001:0037. 14.10.2008 року матері позивача ОСОБА_4 видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0, 0562 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , кадастровий номер 7425355100:03:001:0037. 14.10.2008 року матері позивача ОСОБА_4 видано державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 0, 9704 га на території Чернецької сільської ради Талалаївського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7425385000:06:001:1654. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 мати позивача ОСОБА_4 померла. Після її смерті позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Брат позивача ОСОБА_3 перебуває у Польщі та надіслав до нотаріуса відмову від прийняття спадщини. Приватний нотаріус Прилуцького районного нотаріального кругу повідомив позивача ОСОБА_1 про те, що ос кільки ним не надано правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому неможливо видати свідоцтво про право на спадщину після смерті матері. Тому позивач ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право власності: - на 1/3 житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 – житловий будинок А1-1, прибудову а2-1, сарай-літню кухню Б1-1, гаражі б2-1, В1-1, сарай б3-1, погріб пг, вбиральню У, колодязь 1, огорожу №1, ворота з хвірткою №2; - на земельну ділянку загальною площею 0, 15 га по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд; - на земельну ділянку загальною площею 0, 0562 га по АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства; - на земельну ділянку загальною площею 0, 9704 га на території Чернецького старостинського округу Талалаївської селищної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 . 
Ухвалою від 26 березня 2026 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначене підготовче судове засідання на 20 квітня 2026 року. Ухвалою підготовчого судового засідання від 20 квітня 2026 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 05 травня 2026 року, про що учасники справи повідомлені належним чином. Крім того, на підготовчому судовому засіданні задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано у приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу відомості про коло спадкоємців після смерті ОСОБА_4 та копію спадкової справи. 
В судове засідання позивач та його представник не заявились, в позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача – Талалаївської селищної ради – в підготовче судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради, позовні вимоги визнають. 
Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку. 
Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 
Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, які підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, наданими учасниками справи на підтвердження своїх вимог та заперечень щодо позову, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 
Так, судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 51 рік, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.36) Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , в графі «Батько» зазначено ОСОБА_2 , в графі «Мати» - ОСОБА_4 (а.с.38); згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , в графі «Батько» зазначено ОСОБА_2 , в графі «Мати» - ОСОБА_4 (а.с.39). Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 32 роки (а.с.61) Факт наявності у спадкодавця ОСОБА_4 спадкового майна підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.09.2006 року, згідно з яким спадкоємцем 1/3 частини спадкового майна – житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , є його дружина ОСОБА_4 . На 2/3 частки спадкового майна свідоцтва про право на спадщину за законом видані ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.31) За ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстровані їхні частки у спадковому майні після смерті батька ОСОБА_2 (а.с.32-35) Крім того, ОСОБА_4 після смерті чоловіка ОСОБА_2 успадкувала земельну ділянку площею 0, 2062 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд – 0, 15 га, ведення особистого селянського господарства – АДРЕСА_2 . (а.с.37, 40-42). ОСОБА_3 надав нотаріально посвідчену заяву про відмову від спадщини після смерті матері ОСОБА_4 (а.с.43-47) Згідно довідки Комунального підприємства «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 14.01.2026 року в АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 року право власності зареєстровано за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 – по 1/ 3 частині за кожним на підставі свідоцтв про право на спадщину № 1249, № 1251, № 1247 від 11.09.2006 року (а.с.52) Повідомленням приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу від 19 січня 2026 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4 , оскільки ним не надано правовстановлюючі доку менти на спадкове майно (а.с.51) На замовлення ОСОБА_1 14 січня 2026 року Комунальним підприємством «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради виготовлений технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . (а.с.53-59) Згідно звіту про незалежну оцінку майна від 20.02.2026 року, проведеного суб`єктом оціночної діяльності – ТОВ ОСОБА_5 на замовлення ОСОБА_1 ринкова вартість будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 на дату оцінки становить 174 405 грн (а.с.8-24) 
Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані як загальними нормами Цивільного кодексу України щодо права власності та спадкування. 
З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. 
Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване чи придбане до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження чи придбання, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення. 
Відповідно ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. 
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. В п.3.1 узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 - що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Даний підхід, закріплено також в п. 37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де вказано, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Як встановлено в судовому засіданні, у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на спадкове домоволодіння. 
Таким чином, суд приходить до висновку, що спадкодавець ОСОБА_4 згідно діючого на час оформлення права власності в передбаченому законом порядку набула право власності на 1/3 житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 – житловий будинок А1-1, прибудову а2-1, сарай-літню кухню Б1-1, гаражі б2-1, В1-1, сарай б3-1, погріб пг, вбиральню У, колодязь 1, огорожу №1, ворота з хвірткою №2; - на земельну ділянку загальною площею 0, 15 га по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд; - на земельну ділянку загальною площею 0, 0562 га по АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства; - на земельну ділянку загальною площею 0, 9704 га на території Чернецького старостинського округу Талалаївської селищної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, але належним чином його не оформила, дане майно ввійшло до складу спадкового майна. 
У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування. Згідно листа Міністерства юстиції України «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» від 21 лютого 2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. 
Відповідачем у справі є Талалаївська селищна рада, яка в силу ст.335 ЦК України наділена повноваженням ініціювати питання про передачу безхазяйного майна у комунальну власність. Поскільки відповідачем надано заяву про визнання позову ОСОБА_1 , який являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері, інший спадкоємець відмовився від своєї частки у спадщині, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позову. 
Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві нам момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Ст. 1217 ЦК передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або законом. На підставі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, враховуючи положення норм діючого законодавства про спадкування – ЦК України - за яким до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

На підставі викладеного, керуючись ст. 16, 328, 392, 1216-1218, 1297 ЦК України, ст.ст.12, 13, 76-82, 141, 200, 206, 265, 264-265 ЦПК України, суд, - 

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади Талалаївської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом – задовольнити. 

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП НОМЕР_5 ) право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 :

- на 1/3 (одну третю) житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 – житловий будинок А1-1, прибудову а2-1, сарай-літню кухню Б1-1, гаражі б2-1, В1-1, сарай б3-1, погріб пг, вбиральню У, колодязь 1, огорожу №1, ворота з хвірткою №2;

- на земельну ділянку загальною площею 0, 15 га, кадастровий номер 7425355100:03:001:0037, для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1 ;

- на земельну ділянку загальною площею 0, 0562 га кадастровий номер 7425355100:03:001:0266, для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 ; 

- на земельну ділянку загальною площею 0, 9704 га, кадастровий номер 7425385000:06:001:1654, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Чернецького старостинського округу Прилуцького району Чернігівської області. 

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання учасниками справи копії рішення.

Суддя Л.В.Тіщенко