ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4894/26 Справа № 234/17441/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Маринін О. В. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Агєєва О.В.,
суддів: Гапонова А.В., Красвітної Т.П.
за участю секретаря судового засідання Кирилішиної В.Д. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу №234/17441/21 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексія Вікторовича, державного підприємства «СЕТАМ» та ОСОБА_2 про визнання недійсними електронних торгів, визнання протоколу електронних торгів, акту про проведені електронні торги, свідоцтва про право власності, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпра від 03 лютого 2026 року про скасування заходів забезпечення позову, ухвалене у складі судді Мариніна О.В., -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2025 року ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_3 звернулась до Південного районного суду міста Кам`янського із заявою про скасування заходів забезпечення позову, які вжиті ухвалою Краматорського міського суду Донецької області по цивільній справі №234/17441/21 у вигляді накладання арешту на квартиру, яка розташована в АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 23 лютого 2021 року, виданого приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Костенко С.О.
В обґрунтування заяви вказує на те, що 27 жовтня 2025 року Індустріальним районним судом м.Дніпра по цивільній справі №234/17441/21 було ухвалено рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко О. В., Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 про визнання недійсними електронних торгів, визнання протоколу електронних торгів, акта про проведені електронні торги, свідоцтва про право власності було відмовлено повністю.
Зазначене рішення набрало законної сили. З огляду на те, що на теперішній час необхідність у заходах забезпечення позову відпала, судом повністю відмолено в задоволенні позову, посилаючись на ч.9 ст.158 ЦПК України просила заяву задовольнити та скасувати заходів забезпечення позову.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 03 лютого 2026 року ОСОБА_2 заяву про скасування заходів забезпечення позову задоволено.
Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 22 грудня 2021 року по цивільній справі №234/17441/21 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко О.В., ДП «Сетам», ОСОБА_2 про визнання недійсними результатів електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів, акта про проведені електронні торги, свідоцтва про право власності на квартиру. Скасовано арешт, накладений на майнові права, що виникли на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 23 лютого 2021 року, виданого приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Костенко С.О., а саме на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій вважає її незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом не було належним чином враховано заперечення щодо того, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться особисте рухоме майно ОСОБА_1 , яке не було предметом реалізації на електронних торгах, не входило до складу лоту, не передавалося новому власнику.
Зауважує, що ОСОБА_2 не має жодних прав на зазначене рухоме майно.
Вказує, що квартира передана в оренду третім особам, що призводить до фактичного користування її майном сторонніми особами без її згоди, що є грубим порушенням права власності.
Зазначає, що хоч рішення у справі набрало законної сили, проте існує реальна загроза порушення її майнових прав щодо рухомого майна, яке знаходиться у спірній квартирі. Скасування арешту створює ризик унеможливлення повернення майна, збільшує вірогідність його втрати або пошкодження та створює породження нових судових спорів. Забезпечення позову має на меті охорону прав особи від можливих недобросовісних дій.
Суд першої інстанції не врахував баланс інтересів сторін та фактичні ризики порушення права власності.
Вказує, що скасування заходів забезпечення позову без вирішення питання щодо рухомого майна, фактично позбавляє ОСОБА_1 ефективного способу захисту порушених прав та суперечить принципу справедливого судового розгляду.
У зв`язку з чим просить ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпра від 03 лютого 2026 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Гур`єва М.О., скориставшись своїм правом, подала відзив, в якому вважає апеляційну скаргу повністю необґрунтованою, доводи викладені в ній безпідставними, надуманими та такими, що не відповідають дійсним обставинам і чинному законодавству. ОСОБА_2 повністю згодна з ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 03 лютого 2026 року по справі №234/17441/21, вважає її законною, вмотивованою, обґрунтованою, та такою, що відповідає вимогам ст.263 ЦПК України, оскільки суд ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зазначає, що власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . є відповідач по справі ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 23 лютого 2021 року, виданого приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Костенко С.О.
Позивач безпідставно посилається в апеляційній скарзі на порушення її прав власності на особисті речі, які залишились в квартирі нового власника ОСОБА_2 , оскільки вони (особисті речі позивача) не були предметом спору по справі №234/17441/21 та не мають жодного відношення до скасування арешту нерухомого майна.
Звертає увагу, що рішення Індустріального районного суду м.Дніпра від 27 жовтня 2025 року, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено, набрало законної сили 09 грудня 2025 року, необхідність у подальших заходах забезпечення позову відпала, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про необхідність скасування вжитих заходів забезпечення позову.

У зв`язку з чим просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпра від 03 лютого 2026 року по справі №234/17441/21 про скасування заходів забезпечення позову залишити без змін.

ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.
Інші учасники справи в судове засідання апеляційного суду не з`явились про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. 
Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання оскільки, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги і відзиву, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Судом встановлено, ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 22 грудня 2021 року по цивільній справі №234/17441/21 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко О.В., ДП «Сетам», ОСОБА_2 про визнання недійсними результатів електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів, акту про проведені електронні торги, свідоцтва про право власності на квартиру була задоволена заява ОСОБА_1 про забезпечення позову та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 .
Власником квартири АДРЕСА_2 є відповідач по даній справі ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 23 лютого 2021 року, виданого приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Костенко С.О.
Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпра від 27 жовтня 2025 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко О.В., Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 про визнання недійсними електронних торгів, визнання протоколу електронних торгів, акту про проведені електронні торги, свідоцтва про право власності - відмовлено повністю.
Згідно даних АСДС рішення суду набрало законної сили 09 грудня 2025 року.

Задовольняючи заяву про скасування забезпечення позову, суд першої інстанції керувався тим, що такі заходи мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.
Враховуючи, що рішення Індустріального районного суду м.Дніпра від 27 жовтня 2025, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, набрало законної сили 09 грудня 2025 року, необхідність у подальших заходах забезпечення позову відпала, а тому суд дійшов висновку про необхідність скасування вжитих заходів забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов може бути забезпечено накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.
Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.
Інститут забезпечення позову є сукупністю встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.
Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси сторони на той випадок, коли інша сторона буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18, провадження №14-729цс19).
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просив заявник, інтересів сторін та інших учасників судового процесу.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.
Забезпечення позову за своєю суттю є тимчасовим обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.
Відповідно до частини першої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Забезпечувальні заходи скасовуються судом шляхом постановлення процесуального рішення - ухвали. Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.
Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.
Питання пов`язані із забезпеченням позову, зміною виду чи їх скасуванням, вирішуються у порядку, передбаченому ЦПК України, і не можуть бути предметом розгляду в іншому провадженні.

У справі, яка переглядається, встановлено, що Індустріальним районним судом м.Дніпра по цивільній справі №234/17441/21 було ухвалено рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко О.В., Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 про визнання недійсними електронних торгів, визнання протоколу електронних торгів, акту про проведені електронні торги, свідоцтва про право власності було відмовлено повністю. Зазначене рішення набрало законної сили.
Отже, необхідність у заходах забезпечення позову відпала, оскільки судом повністю відмолено в задоволенні основного позову, за яким ці заходи було застосовано, і рішення суду набрало законної сили. 

З урахуванням вищезазначеного та на підставі належним чином оцінених доказів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви про скасування забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи і були підставою для скасування оскаржуваного рішення, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу суду - без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 -залишити без задоволення.
Ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпра від 03 лютого 2026 року про скасування заходів забезпечення позову -залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст постанови складено 15.06.2026р.

Головуючий суддя О.В. Агєєв