ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/1902/26
22 червня 2026 року	м.Тернопіль	

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грицюка Р.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Департамент розвитку інфраструктури Тернопільської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Департамент розвитку інфраструктури Тернопільської обласної військової адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у врахуванні при розрахунку середньомісячного заробітку для призначення пенсії ОСОБА_1 виплачених їй сум матеріальної та грошової допомоги у листопаді, грудні 2016 року, листопаді 2017 року, премії у грудні 2016 року, січні 2017 року, надбавки за інтенсивність у лютому, березні, квітні, травні 2017 року, березні, грудні 2018 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії з 18.12.2025 із врахуванням при розрахунку середньомісячного заробітку для призначення пенсії виплачених ОСОБА_1 сум матеріальної та грошової допомоги у листопаді 2016 року в розмір 4860,03 грн, у грудні 2016 року в розмірі 5079,80 грн, у листопаді 2017 року в розмірі 6923,51 грн; премії у грудні 2016 року в розмірі 1500,00 грн, у січні 2017 року в розмірі 839,16 грн, надбавки за інтенсивність у лютому 2017 року у розмірі 1900,50 грн, у березні 2017 року у розмірі 932,97 грн, у квітні 2017 року у розмірі 300,09 грн, у травні 2017 року в розмірі 1140,30 грн, у березні 2018 року в розмірі 1714,29 грн, у грудні 2018 року у розмірі 1920,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач в грудні 2025 року надіслала на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області заяву про перерахунок пенсії від 18.12.2025, до якої повторно долучила довідку про складові заробітної плати для державного службовця для призначення пенсії від 29.01.2025. У відповідь на вказану заяву позивачка в січні 2026 року отримала лист Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №278-11011/Д-02/8-1900/26 від 07.01.2026, яким повідомлено, що при розрахунку середньомісячного заробітку для призначення пенсії відповідачем, після проведеної перевірки за останнім місцем роботи ОСОБА_1 не враховано суми виплаченої їй матеріальної та грошової допомоги у листопаді - грудні 2016 року, листопаді 2017 року, премії у грудні 2016 року, січні 2017 року, надбавки за інтенсивність у лютому, березні, квітні, травні 2017 року, березні, грудні 2018 року, оскільки при перевірці не надано наказів про їх нарахування. Не погоджуючись із такими діями відповідача позивач звернулася до суду із цим позовом.
Ухвалою від 06.04.2026 відкрито спрощене провадження у справі та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подачі відзиву на позовну заяву.
Відповідачем надано відзив з якого слідує, що 18.12.2025 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області для перерахунку її пенсійної виплати. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 07.01.2026 №278-11011/Д-02/8-1900/26 позивачку повідомлено про відсутність правових підстав для перерахунку її пенсії. Пенсія перерахована та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства. 
Представником Департаменту розвитку інфраструктури Тернопільської обласної військової адміністрації подано пояснення третьої особи щодо позову або відзиву, з яких слідує, що внаслідок реорганізації управління розвитку інфраструктури Тернопільської ОВА відсутня можливість надати спірні у цій справі накази. 
Ухвалою від 20.04.2026 витребувано у Тернопільської обласної військової адміністрації належним чином оформлені докази по справі: первинні бухгалтерські документи про нарахування заробітної плати ОСОБА_1 за період роботи з 2016 по 2018 роки включно із зазначенням розмірів посадового окладу, надбавок за вислугу років, інтенсивність праці, премії, матеріальної допомоги, грошової допомоги та інших складових, зокрема, розрахунково-платіжних відомостей працівника (форма №п-6), розрахунково-платіжних відомостей (зведених) (форма №п-7), відомостей про нарахування і виплату заробітної плати тощо.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, судом встановлено наступні обставини.
Позивачка з 29.01.2025 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015. 
18.12.2025 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області для перерахунку її пенсійної виплати. 
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 07.01.2026 №278-11011/Д-02/8-1900/26 позивачку повідомлено про відсутність правових підстав для перерахунку її пенсії.
Також зазначено, що за результатами розгляду пенсійної справи з`ясовано, що в середньомісячний заробіток для визначення пенсії згідно Закону України «Про державну службу» згідно представлених довідок та акту перевірки, враховано посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років за останнім місцем роботи на державній службі за формою згідно з додатком 4 (довідка від 29.01.2025№ 2) у сумі 8784,00 грн, де:
- 5800,00 грн - посадовий оклад;
- 200,00 грн - надбавка за 9 ранг за останньою займаною посадою державної служби;
- 2784,00 грн - надбавка за вислугу років.
Згідно із наданою довідкою від 20.02.2025 №4 (розміри виплат, зазначених в абзацах третьому - п`ятому пункту 4 Порядку 622 за останнім місцем роботи на державній службі за формою згідно з додатком 5) та із урахуванням акта перевірки до розрахунку включені суми виплат, які підтверджені первинними документами - наказами про їх нарахування.
Оскільки, наказів про виплату матеріальної та грошової допомоги - у листопаді і грудні 2016 року, листопаді 2017 року, премії у грудні 2016 року, січні 2017 року, надбавки за інтенсивність у лютому, березні, квітні, травні 2017 року, березні, грудні 2018 року не надано, відповідно суми виплат за зазначені періоди до розрахунку середньомісячного заробітку не враховано.
З урахуванням зазначеного, сума середньомісячних сум виплат за період з 01.05.2016 по 30.04.2019 становить: 617,61 грн - надбавка за інтенсивність праці (22233,85 : 36, де 36 - кількість повних календарних місяців робот з 01.05.2016 по 30.04.2019), 453,47 грн - премія місячна (16324,83:36); 818,34 грн - інші виплати, нараховані за період, що перевищує календарний місяць: ((7346,12+9320,00+10056,13+2587,60)/36, де 2587,60 грн. - виплати за 2019 рік (7762,8/12*4, де 4 кількість місяців в розрахунковому періоді 2019 року). З урахуванням зазначеного розмір пенсійної виплати становить 6404,05 грн. (10673,42 грн. ((8784,00+617,61+453,47+818,34 )*60%). Тому відповідач зазначає, що пенсія перерахована та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства.
Актом перевірки достовірності документів, поданих для оформлення пенсії №1900-1002-1/1943 від 06.05.2025 зазначається, що при перевірці роботодавцем не було надано: наказу про надання матеріальної допомоги ОСОБА_1 у листопаді 2016 року на суму 4860,03 грн, наказу про надання матеріальної допомоги ОСОБА_1 у грудні 2016 року на суму 5079,80 грн, наказу про надання матеріальної допомоги ОСОБА_1 у листопаді 2017 року на суму 6923,51 грн, наказу про надання премії місячної ОСОБА_1 у грудні 2016 року на суму 1500 грн, наказу про надання премії місячної ОСОБА_1 у січні 2017 року на суму 839,16 грн, наказу про надання надбавки за інтенсивність праці ОСОБА_1 у лютому 2017 року на суму 1900,50 грн, наказу про надання надбавки за інтенсивність праці ОСОБА_1 у березні 2017 року на суму 932,97 грн, наказу про надання надбавки за інтенсивність праці ОСОБА_1 у квітні 2017 року на суму 300,09 грн, наказу про надання надбавки за інтенсивність праці ОСОБА_1 у травні 2017 року на суму 1140,30 грн, наказу про надання надбавки за інтенсивність праці ОСОБА_1 у грудні 2018 року на суму 1920,00 грн.
Вважаючи дії відповідача щодо не перерахунку пенсії протиправними, а свої права порушеними позивач, звернулася із цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень. Рішення відповідача (дії, вчиненні при його прийнятті) як суб`єкта владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягають оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За змістом пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Так Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VІІІ (далі Закон №889-VІІІ), який набув чинності 01.05.2016, визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців. Згідно із пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі Закон №3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до частини першої статті 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Отже, до 1 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які:
а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;
б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Після 1 травня 2016 року, відповідно до статті 90 Закону №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, а саме віку, страхового стажу та стажу державної служби.
Позивачу призначена пенсію державного службовця і в цьому випадку спір виник стосовно складових заробітної плати при розрахунку розміру пенсії.
З цього приводу суд зазначає, що порядок призначення пенсій згідно із Законом №889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб".
Пунктом 4 вказаного Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:
посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);
розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;
у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 року, а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 року на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 року як за повний місяць;
матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Пунктами 5 та 6 Порядку №622 передбачено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики. У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а в разі його відсутності чи перейменування (відсутності) посад, у тому числі відсутності відповідних посад державної служби, довідка видається у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із Нацдержслужбою.
Вимоги до форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям встановлені постановою правління Пенсійного фонду України від17.01.2017 № 1-3 "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям".
Такими довідками є:
- про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);
- про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);
- про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.
Частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.
Згідно довідки від 29.01.2025 № 2 про складові заробітної. плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 року працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), встановлено, що згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 року №15 (із змінами), схеми посадових окладів на посадах державної служби з урахуванням категорій, підкатегорій та рівнів державних органів, який відноситься до категорії державні органи, юрисдикція яких поширюється на територію Автономної Республіки Крим, однієї або кількох областей, мм. Києва та Севастополя, розмір посадового окладу головного спеціаліста становить - 5800,00 грн, надбавка за 9 (дев`ятий) ранг становить - 200,00 грн.
Згідно довідки від 29.01.2025 № 2 про складові заробітної плати для державного службовця, який, до 1 січня 2024 року працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який, працював у державних органах, що, не провели класифікацію, посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) стаж державної служби ОСОБА_1 становить - 16 років. Надбавка за вислугу років (48 відсотків посадового окладу) складає - 2784,00 грн.
Довідка №3 від 29.01.2025 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, який до 1 січня 2024 року працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд) видана ОСОБА_1 для призначення згідно з пунктами 10, 12 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII “Про державну службу” пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-ХІІ “Про державну службу” про надбавки, премії та інші виплати за період з 01 травня 2016 року по 14 травня 2019 року. На всі види оплати праці, включені до довідки, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Інші виплати: грошова допомога при наданні відпустки, матеріальна допомога, індексація заробітної плати. Нараховано матеріальну допомогу - 9939,83 гривень за період з листопада 2016 року по грудень 2016 року; нараховано грошову допомогу при наданні відпустки - 17082,80 гривень за період з травня 2018 року по квітень 2019 року; нараховано матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань - 10056,13 гривень за вересень 2018 року; нараховано індексацію заробітної плати - 150,48 гривень за грудень 2018 року. Довідка видана на підставі платіжних відомостей про нараховану та сплачену заробітну плату за 2016-2019 роки.
Відповідачем на підставі відсутності наказів про виплату матеріальної та грошової допомоги у листопаді 2016 року, грудні 2016 року, листопаді 2017 року, премії у грудні 2016 року, січні 2017 року, надбавки за інтенсивність у лютому, березні, квітні, травні 2017 року, березні, грудні 2018 року суми виплат за зазначені періоди до розрахунку середньомісячного заробітку не враховано.
На думку суду, позивач не несе відповідальності за видачу та збереження роботодавцем наказів по заробітній платі, а всі відображені в довідках види оплати праці є складовими частинами заробітної плати позивача, що також підтверджується наданими Департаментом розвитку інфраструктури Тернопільської обласної державної (військової) адміністрації копіями розрахунково-платіжних відомостей за 2016, 2017, 2018 роки, з яких слідує інформація про розмір нарахованої і виплаченої заробітної плати, з якої сплачено внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а відтак такі є належними доказами при розрахунку розміру пенсії позивача.
Такий висновок суду узгоджується з положеннями пункту 1 частини першої статті 41 Закону №1058-ІV, відповідно до якої до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.
Водночас, відповідачем не здійснено належного обґрунтування підстав для не врахування вказаної довідки про складові заробітної плати позивача.
До того ж, Верховний Суд, зокрема, у постанові від 21.02.2020 у справі №291/99/17 дійшов висновку про те, що "перевірка достовірності виданих документів покладається на Пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії". Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 24.06.2021 у справі №233/179/17.
Відповідач у цій справі не заперечує розмір нарахованої позивачці заробітної плати, з якої сплачені відповідні страховані внески, і здійснив перерахунок пенсії виключено з підстав ненадання роботодавцем первинних бухгалтерських документів, що не може ставитися у провину працівнику.
Разом з тим, оцінюючи довідку управління розвитку інфраструктури Тернопільської ОВА №3 від 29.01.2025 про інші складові заробітної плати, на підставі якої здійснювалося призначення пенсії ОСОБА_1 , суд відзначає, що вона не містить відомостей про нарахування позивачки будь-яких матеріальних чи грошових допомог у листопаді 2017 року. Відтак, суд не вбачає підстав для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії із урахуванням цієї суми складової заробітної плати, адже позивачка у межах цієї справи не оспорює зазначену довідку управління розвитку інфраструктури Тернопільської ОВА №3 від 29.01.2025 і погоджується із наведеними у цій розрахунками і складовими. 
Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності та наведені норми чинного законодавства, оскільки, при призначенні пенсії за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ, відповідачем не враховано при розрахунку середньомісячного заробітку для призначення пенсії ОСОБА_1 виплачених їй сум матеріальної та грошової допомоги у листопаді грудні 2016 року, листопаді 2017 року, премії у грудні 2016 року, січні 2017 року, надбавки за інтенсивність у лютому, березні, квітні, травні 2017 року, березні, грудні 2018 року, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії з дати звернення - 18.12.2025 із врахуванням при розрахунку середньомісячного заробітку для призначення пенсії, виплачених ОСОБА_1 сум матеріальної та грошової допомоги у листопаді 2016 року в розмір 4860,03 грн, у грудні 2016 року в розмірі 5079,80 грн, премії у грудні 2016 року в розмірі 1500,00 грн, у січні 2017 року в розмірі 839,16 грн, надбавки за інтенсивність у лютому 2017 року у розмірі 1900,50 грн, у березні 2017 року у розмірі 932,97 грн, у квітні 2017 року у розмірі 300,09 грн, у травні 2017 року в розмірі 1140,30 грн, у березні 2018 року в розмірі 1714,29 грн, у грудні 2018 року у розмірі 1920,00 грн.
Вказаний спосіб захисту порушених прав позивача є достатнім, належним та ефективним для їх відновлення.
Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.
Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно із частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому, частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних дій.
Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами статті 90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.
Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки позов підлягає до задоволення частково, тому до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 1064,96 грн відповідно до квитанції № 9500-2652-0328-2686 від 28.03.2026 пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 532,48 грн.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у врахуванні при розрахунку середньомісячного заробітку для призначення пенсії ОСОБА_1 виплачених їй сум матеріальної та грошової допомоги у листопаді і грудні 2016 року, премії у грудні 2016 року, січні 2017 року, надбавки за інтенсивність у лютому, березні, квітні, травні 2017 року, березні, грудні 2018 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 18.12.2025 із врахуванням при розрахунку середньомісячного заробітку для призначення пенсії виплачених ОСОБА_1 сум матеріальної та грошової допомоги у листопаді 2016 року у сумі 4860,03 грн, у грудні 2016 року у сумі 5079,80 грн, премії у грудні 2016 року в розмірі у сумі 1500,00 грн, у січні 2017 року у сумі 839,16 грн, надбавки за інтенсивність у лютому 2017 року у сумі 1900,50 грн, у березні 2017 року у сумі 932,97 грн, у квітні 2017 року у сумі 300,09 грн, у травні 2017 року у сумі 1140,30 грн, у березні 2018 року в розмірі у сумі 1714,29 грн, у грудні 2018 року у сумі 1920,00 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 532,48 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено 22 червня 2026 року.
Реквізити учасників справи:
позивач:
- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ); 
відповідач:
- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46001 код ЄДРПОУ 14035769); 
третя особа:
- Департамент розвитку інфраструктури Тернопільської обласної державної адміністрації (місцезнаходження: вул. Грушевського, 8, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46021 код ЄДРПОУ 04014074). 

Головуючий суддя Грицюк Р.П.