Справа № 462/2460/26 

ПОСТАНОВА
іменем України

19 травня 2026 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Іванюк І.Д., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого на АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 

за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

встановив:

ОСОБА_1 14.03.2026 року о 16 год. 23 хв. за адресою: м. Львів, вул. Чернівецька, 17, у магазині «Близенько», шляхом вільного доступу до прилавка даного магазину, здійснив крадіжку товару, а саме викрав ікру Лососеву на суму 146,25 грн без ПДВ, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 51 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, постанова про привід його в судове засідання не виконана. Водночас, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції ОСОБА_1 роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи Залізничним районним судом м. Львова. Окрім того, як зазначено у рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі Пономарьов проти України, що сторони вживають заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та наголошено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі. За таких обставин, оскільки вичерпані всі можливості забезпечення явки у судове засідання вказаної особи, вважаю за можливе заслухати справу у його відсутності. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та інші, наявні у суду докази, доходжу наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 51 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії ВБА № 215154 від 14.03.2026 року, матеріали ЄО, заяву, довідку про вартість товару, який викрадено, рапорти, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП.
Враховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного правопорушення, особу правопорушника, відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу.
Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно із вимогами п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн, а тому дана сума підлягає стягненню з правопорушника.

Керуючись статтями 27, 40-1, ч. 1 ст. 51, статтями 284, 287, 294, 307, 308, 310 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя –

постановила:

ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 /вісімсот п`ятдесят/ грн 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір в розмірі 665 грн 60 коп.
У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно із ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя          І.Д. Іванюк