ПОСТАНОВА
 
Іменем України
 
  	№ 610/1753/26 № 3/610/638/2026	
м. Балаклія	10 червня 2026 року	

Суддя Балаклійського районного суду Харківської області Стригуненко Володимир Миколайович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Межова Межівського району Дніпропетровської області, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в:

11.04.2026 о 20.00 год за адресою: Харківська область, Ізюмський район, с. Бригадирівка, вул. Центральна, біля буд. 49, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом - автомобілем марки ВАЗ 21140 реєстраційний номер НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, в порушення п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху: «водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння…», порушивши п. 2.3 "б", п. 12.1 ПДР, не впорався з керуванням та допустив наїзд транспортний засіб - автомобіль марки VOLKSWAGEN Т5 реєстраційний номер НОМЕР_3 , який стояв на узбіччі, власником якого є ОСОБА_2 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

В суді ОСОБА_1 винуватим себе визнав повністю та визнав вчинення адміністративних правопорушень за вказаних обставин. 
Потерпілий ОСОБА_2 просив справу розглянути за його відсутності. Зазначив, що претензій до ОСОБА_1 не має, він відшкодував йому збитки у повному обсязі.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 12.1. ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Згідно з п. 2.3 "б" ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Пункт 2.9 "а" Правил дорожнього руху забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9 "а" Правил дорожнього руху передбачена статтею 130 КУпАП.
Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає, зокрема, у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Протоколами серії ААД № 913698 від 11.04.2026 та серії ЕПР1 № 638211 від 11.04.2026 зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вищенаведених обставин. 
Копію протоколу за ст. 124 КУпАП отримав під підпис. В протокольних поясненнях з порушенням погодився, вказав, що обминав яму.
Від протокольних та письмових пояснень, підпису у протоколі за ч. 1 ст. 130 КУпАП та отримання його копії відмовився.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу.
ОСОБА_1 таким правом не скористався, зауважень на протоколи не подав, фактично відмовився від такого свого права. 

11.04.2026 о 20.00 до відділу поліції зі служби «102» надійшло повідомлення про те, що 30 хвилин тому за адресою: Харківська область, Ізюмський район, с. Бригадирівка, вул. Центральна, 49, сталася ДТП, військовий, який керував автомобілем ВАЗ реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння врізався в автомобіль заявника ОСОБА_2 . VOLKSWAGEN Т5 реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Відповідно до рапорту інспектора СРПП ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області О. Кравченка від 11.04.2026 ним спільно з поліцейським ОСОБА_3 було здійснено виїзд за адресою: Харківська область, Ізюмський район, с. Бригадирівка, вул. Центральна, 49, де було виявлено два транспортних засоби з явними ознаками ДТП та встановлено, що водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21140 д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив зіткнення зі стоячим автомобілем VOLKSWAGEN д.н.з. НОМЕР_3 . В ході спілкування у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, поведінка, що не відповідає обстановці, тому йому було пред`явлено вимогу пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці на приладі "Драгер", на що він погодився та пройшов огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою спеціалізованого газоаналізатора DRAGER 6820 ARLJ - 0324, результат склав 1,69 проміле. З даним результатом погодився. Після чого щодо водія були складені відповідні адміністративні матеріали та відсторонено від керування транспортним засобом.

З досліджених в судовому засіданні об`єктивних доказів - відеозаписів, що містяться в матеріалах справи на CD-R дисках, вбачається, що 11.04.2026 в темну пору доби поліцейські, які приїхали на місце ДТП, виявили, що автомобілі ВАЗ 21140 реєстраційний номер НОМЕР_2 та VOLKSWAGEN реєстраційний номер НОМЕР_3 пошкоджені, зі слів потерпілого в його автомобіль в`їхав автомобіль ВАЗ 21140. На запитання поліцейського, чоловік, особу якого було встановлено, як ОСОБА_1 , відповів, що він водій автомобіля ВАЗ 21140, який в`їхав в інший автомобіль, бо об`їжджав яму. Потерпілий ОСОБА_2 також вказав на ОСОБА_1 , як на особу, яка вчинила ДТП. Поліцейський під час спілкування виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тому пред`явив йому вимогу пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу "Драгер" або в медичному закладі, на що той спочатку відмовився, а потім погодився пройти огляд на місці на приладі "Драгер", на який, на його вимогу, було надано сертифікат, результат тесту склав 1,69 проміле. З результатом погодився, в лікарню їхати відмовився. Щодо водія було складено адміністративні матеріали, з якими його ознайомили, він розписався в протоколі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП та отримав його копію, від підпису в протоколах за ч. 1 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП та постанові за ч. 1 ст. 126 КУпАП та отриманні їх копій відмовився.
Відеозаписи було здійснено за допомогою технічних засобів - портативних (нагрудних) відеореєстраторів TECSAR BDC-43-GWCР, інвентарний № 1113031965/67 та інвентарний № 1113031965/68, що вбачається з протоколів та матеріалів справи.

Фактичні обставини справи свідчать про те, що хоча відеозаписами і не зафіксований рух автомобіля, однак ОСОБА_1 знаходився на місці ДТП біля свого автомобіля - учасника ДТП, та сам підтвердив вчинення ним ДТП, потерпілий ОСОБА_2 також підтвердив керування ОСОБА_1 автомобілем-учасником ДТП та наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння. Після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння встановлено його перебування в стані алкогольного сп`яніння. 

Одночасно зі складанням протоколів про ці адміністративні правопорушення на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що він керував автомобілем, не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом, реєстраційного документа на транспортний засіб та поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Факт не оскарження постанови вказує на фактичне визнання ним вчинення правопорушення та керування автомобілем за аналогічних цій справі обставин (дата, час, місце).

З відеозаписів цілком зрозуміло, що подія відноситься саме до цієї справи та відбулася саме в той день, час та за тих обставин, які зазначені в протоколах про адміністративні правопорушення, протилежне не доведено.
Тим більш, відеозаписи не є єдиним доказом обвинувачення та повністю узгоджуються з іншими, дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та роздруківки з приладу "Драгер" від 11.04.2026, за результатами проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, здійсненого поліцейським на місці зупинки транспортного засобу за адресою: Харківська область, Ізюмський район, с. Бригадирівка, вул. Центральна, 49, із використанням спеціального технічного засобу газоаналізатору DRAGER Alcоtest 6820 № ARLJ - 0324, встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння – 1,69 проміле.
Ця обставина підтверджена також відеозаписом.

Таким чином, огляд на стан сп`яніння проведено у встановленому законом порядку, у відповідності до ст. 266 КУпАП, із використанням спеціального технічного засобу із застосуванням технічного засобу відеозапису.

Схемою місця ДТП зафіксована слідова картина на місці ДТП та перелік видимих пошкоджень транспортних засобів, отриманих унаслідок ДТП. Також додано фотоматеріали з місця ДТП, на який вбачається, що автомобілі ВАЗ 21140 реєстраційний номер НОМЕР_2 та VOLKSWAGEN Т5 реєстраційний номер НОМЕР_3 мають пошкодження.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля марки VOLKSWAGEN реєстраційний номер НОМЕР_3 є ОСОБА_2 .

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю доведеними достатньою сукупністю доказів факт того, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, порушив правила дорожнього руху та скоїв ДТП, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Навпаки, доказів оскарження ОСОБА_1 дій поліцейських, встановлених фактів порушення ними закону не надано. Під час огляду та у протоколах про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 не вказав на іншу особу, як водія, інша особа водія встановлена не була. 

Жодних підстав для сумніву в достовірності наявних доказів немає, оскільки вони не суперечать одне одному та кореспондуються між собою.

Дії ОСОБА_1 за вищевказаними фактами кваліфікую: 

ст. 124 КУпАП, як 
порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, 

ч. 1 ст. 130 КУпАП, як 
керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Обставиною, пом`якшуючою відповідальність, визнаю щире розкаяння винного. Обставин, що обтяжують відповідальність, не убачається.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. 

Із урахуванням особи ОСОБА_1 , кількості вчинених правопорушень, обставин, викладених у ст. 33-35 КУпАП, та за правилами ст. 36 КУпАП, вважаю можливим застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, визнавши його таким, що забезпечить мету адміністративного стягнення у вигляді належної міри відповідальності за вчинення правопорушень, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень. Інші розміри і види адміністративних стягнень є більш суворими, для їх застосування достатніх підстав не убачається.

Водій в стані алкогольного сп`яніння мав подумати про ймовірні наслідки своїх протиправних дій (дискомфорт, зміна звиклого способу життя його та родини тощо), а тому був готовий до наслідків таких своїх дій.

Крім того, у відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 913713 від 11.04.2026 убачається, що ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що: «11.04.2026 о 20.00 год в Харківська область, Ізюмський район, с. Бригадирівка, вул. Центральна, біля буд. 49, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснив рух на ТЗ ВАЗ 21140 д.н.з. НОМЕР_2 , при цьому не мав права керування транспортними засобами відповідної категорії, а саме категорії "В", дане порушення вчинено повторно протягом року ( ОСОБА_1 притягнено до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП 04.09.2025, постанова серії ЕНА 5647387 від 04.06.2025), чим порушив п. 2.1 "а" ПДР».

Виходячи зі змісту ст. 7, 245, 279, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі, після його складання особа вважається притягнутою до адміністративної відповідальності. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен чітко відповідати приписам ст. 256 КУпАП, особливо в частині викладення фабули правопорушення, яка, як зазначено вище фактично є обвинуваченням.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд, згідно загальних засад судочинства.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд не може перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ. Суд також й не може змінювати суть «обвинувачення», викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення.

На підтвердження обвинувачення до суду надано протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього: рапорти поліцейських; направлення на огляд водія, акт огляду; схема місця ДТП та додані до неї фотоматеріали; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; відеозаписи, що містяться в матеріалах справи на CD-R диску; копія постанови поліцейського від 11.04.2026 за ч. 1 ст. 126 КУпАП; відповідь ТСЦ № 6346 (на правах відділу, м. Балаклія) РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях, з якої вбачається, що відповідно до Єдиного державного реєстру МВС ОСОБА_1 11.06.2013 було видане посвідчення водія НОМЕР_4 на право керування транспортними засобами категорії "В"; довідка інспектора САП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області І. Шабеті, в якій повідомляється, що ОСОБА_1 згідно обліків ІКС ІПНП посвідчення водія НОМЕР_5 має на право керування транспортними засобами, 03.02.2020 судом його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, посвідчення водія ОСОБА_1 було вилучено та направлено до сервісного центру № 1247 м. Павлоград, 04.09.2025 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, посвідчення водія ОСОБА_1 НОМЕР_5 перебувають в сервісному центрі та мають статус «здані на збереження»; відомості з бази даних АРМОР.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані ч. 5 ст. 126 КУпАП, якою передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

При цьому, матеріали справи не містять доказів накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за таке ж порушення протягом року, а саме у виді копії постанови поліцейського про накладення адміністративного стягнення за вчинення порушення, передбаченого частиною другою цієї статті, з відміткою про набрання нею законної сили.

Отже наявність кваліфікуючої ознаки у виді повторності доданими до протоколу матеріалами не підтверджено, а тому обвинувачення за ч. 5 ст. 126 КУпАП є недоведеним, а недоведена вина дорівнює доведеній невинуватості. 

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Наявність обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення ЄСПЛ, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series А заява № 25).

Між тим відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 

Виходячи з цього, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33-35, 38, 252, 247, 280, 284-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

1)ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, призначивши йому покарання:

за ст. 124 КУпАП – штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП – штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

2)На підставі ст. 36 КУпАП ОСОБА_1 призначити остаточне покарання – штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

3)Стягнути з ОСОБА_1 665,60 гривень судового збору.

4)У разі несплати правопорушником штрафу у 15-ти денний строк з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, у порядку примусового виконання постанови стягнути подвійний розмір зазначеного штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

5)Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя Стригуненко В.М.

Реквізити для сплати штрафу: населений пункт: ХАРКIВСЬКА ОБЛАСТЬ/М.ХАРКIВ, отримувач коштів: ГУК Харківськ обл/Харкiвобл/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача: UA168999980313020149000020001, код класифікації доходів бюджету: 21081300.
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір.