Справа №: 345/2854/26 
Провадження №: 2/343/975/26 

Р І Ш Е Н Н Я
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2026 року м.Долина 

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:
головуючого – судді Лицура І.М.,
секретаря судового засідання – Бойків В.П., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
ТзОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом, в якому просили стягнути з ОСОБА_1 на свою користь борг за кредитним договором № 22.08.2025-100000146 від 22.08.2025 року в розмірі 21 760,00 грн., а також судові витрати по справі. Свої вимоги мотивували тим, що 22 серпня 2025 року між ТзОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 22.08.2025-100000146, відповідно до якого останньому надано кредит у розмірі 4 000,00 грн. строком на 217 днів (дата повернення кредиту – 26.03.2026 року). На виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей згідно Закону України «Про електронну комерцію» з відповідачем було укладено кредитний договір у письмовій формі у вигляді електронного документа у відповідності до вимог ст. 639 ЦК України, а для його підписання надано одноразовий ідентифікатор, який було надіслано у смс-повідомленні на фінансовий номер телефону відповідача. Крім того, 29.08.2025 року та 05.09.2025 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено додаткові договори, згідно яких ТзОВ «Споживчий центр» надало відповідачу ще два транші в розмірі 3 000,00 грн. та 1 000,00 грн. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладених договорів шляхом перерахування коштів на електронний платіжний засіб споживача за № НОМЕР_1 . Однак, ОСОБА_1 кредитні кошти не повернув в повному обсязі та не виконав інші свої зобов`язання за вказаними договорами, у зв`язку з чим в нього станом на дату подання позову виникла заборгованість в розмірі 21 760,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 8 000,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками – 7 440,00 грн., заборгованість за додатковою комісією (обслуговування кредитної заборгованості) – 720,00 грн. та заборгованість за відсотками, нарахованими за ст. 625 ЦК України – 5 600,00 грн. Вищенаведені дії свідчать про відмову відповідача від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом.
В судове засідання представник позивача за довіреністю № 3112/25-18 від 31.12.2025 року (а.с. 22) Мохир Я.В. не з`явився, в позовній заяві висловив прохання про розгляд справи за відсутності представника ТзОВ «Споживчий центр», щодо заочного розгляду справи не заперечив.
Відповідач відзиву на позов не подавав, на виклик в судове засідання не з`явився та про причини своєї неявки суд не повідомив, хоч був належно повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом направлення йому судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення від 08.06.2026 року, що не вручено в зв`язку з відсутністю адресата вказаною адресою (а.с. 57-58). Також ОСОБА_1 повідомлявся про виклик до суду шляхом поміщення оголошення на офіційному сайті Долинського районного суду Івано-Франківської області 05.06.2026 року (а.с. 56).
За таких обставин суд 29.06.2026 року постановив ухвалу про проведення розгляду даної справи за відсутності відповідача в порядку заочного провадження.
Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 
З урахуванням положень ч. 1 ст. 1048 ЦК України, за якими позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо іншого не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Як встановлено в судовому засіданні, 22.08.2025 року відповідач ОСОБА_1 ознайомився з умовами пропозиції ТзОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти), у якій визначено порядок кредитування, умови надання та повернення кредиту, строк дії договору (а.с. 34-37). 
Після ознайомлення з умовами кредитування та прийняття запропонованої пропозиції (оферти), відповідач підписав одноразовим ідентифікатором «Е384» заявку кредитного договору № 22.08.2025-100000146 (кредитної лінії), яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору, відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 22.08.2025-100000146 (кредитної лінії) та інформаційне повідомлення позичальника (а.с. 37-40).
Вищенаведене свідчить про укладення між сторонами по справі кредитного договору в електронній формі.
Згідно з умовами кредитного договору № 22.08.2025-100000146 від 22.08.2025 року, сума кредиту складає 4 000,00 грн., строк, на який надається кредит – 217 днів з дня його надання, дата повернення (виплати) кредиту – 26.03.2026 року. Для перерахування коштів позичальником зазначено реквізити електронного платіжного засобу: 4441-11ХХ-ХХХХ-6297. Процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна в розмірі 1 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів. Процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна в розмірі 0,5 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». 
Крім того, як вбачається з примірних пропозицій про укладення додаткового договору (оферта) до кредитного договору (кредитної лінії) та примірних відповідей кредитодавця про прийняття пропозиції (акцепт) про укладення додаткового договору до кредитного договору (кредитної лінії) від 29.08.2025 року та 05.09.2025 року, що підписані позичальником одноразовими ідентифікаторами «К315» та «К789» (а.с. 41-45), відповідачу було надано ще два транші в розмірі 3 000,00 грн. та 1 000,00 грн., що були перераховані за реквізитами електронного платіжного засобу споживача: 4441-11ХХ-ХХХХ-6297. Датою повернення (виплати) кредиту є 26.03.2026 року. 
Як вбачається з листів № 1-2804 від 28.04.2026 року (а.с. 31-33), ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» повідомило ТзОВ «Споживчий центр», що згідно договору на переказ коштів № ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024 року, на картковий рахунок № НОМЕР_2 було перераховано 3 траншами кредитні кошти на загальну суму 8 000,00 грн. на підставі договору кредиту № 22.08.2025-100000146, а саме: 22.08.2025 року о 04:20 год. – 4 000,00 грн., 29.08.2025 року о 11:29 год. – 3 000,00 грн. та 05.09.2025 року о 14:21 год. – 1 000,00 грн.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № 22.08.2025-100000146 від 22.08.2025 року встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 станом на 22.04.2026 року складає 21 760,00 грн., з яких: заборгованість за основним боргом – 8 000,00 грн., залишок відсотків – 7 440,00 грн., залишок комісій – 720,00 грн. та 5 600,00 грн. – залишок відсотків за ст. 625 ЦК України (а.с. 46-48).
З цього ж розрахунку вбачається, що відповідач здійснив всього два платежі з метою погашення заборгованості по кредиту на загальну суму 8 450,00 грн. (29.09.2025 року та 03.11.2025 року), тобто вчинив конклюдентні дії, що свідчить про визнання ним кредитного договору № 22.08.2025-100000146 від 22.08.2025 року.
Суд погоджується з тим, що за відповідачем правомірно рахується заборгованість за тілом кредиту в розмірі 8 000,00 грн. та 7 440,00 грн. нарахованих та несплачених відсотків, а всього 15 440,00 грн., оскільки, як передбачено кредитним договором № 22.08.2025-100000146 від 22.08.2025 року, відсотки нараховувалися за процентною ставкою «Стандарт», яка є фіксованою та незмінною, в розмірі 1 % за один день користування кредитом протягом перших 3 чергових періодів, а саме: з 22.08.2025 року по 22.11.2025 року включно – 40,00 грн. в день (7 днів), 70,00 грн. в день (7 днів) та 80,00 грн. в день (79 днів). З 23.11.2025 року і по дату повернення кредиту – 26.03.2026 року включно, застосовувалася процентна ставка «Економ», фіксована та незмінна в розмірі 0,5 % за один день користування кредитом, що складає 40,00 грн. (124 дні).
Разом з тим, суд дійшов висновку, що вимоги ТзОВ «Споживчий центр» в частині стягнення з відповідача 5 600,00 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими за ст. 625 ЦК України, не підлягають задоволенню з таких підстав, що відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки відсотки за ст. 625 ЦК України за даним кредитним договором нараховані в період дії на території України воєнного стану, то відповідач ОСОБА_1 звільняється від обов`язку її сплати на користь ТзОВ «Споживчий центр».
Одночасно слід відмовити в задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 720,00 грн., оскільки згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року в справі № 496/3134/19, вимоги кредитних договорів, які встановлюють щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, в даному випадку за обслуговування кредиту, є нікчемними. 
За вищевикладених обставин, враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 істотно порушив умови укладеного з позивачем кредитного договору, своєчасно кредит не погашав та не повернув позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення і з нього на користь ТзОВ «Споживчий центр» слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 22.08.2025-100000146 від 22.08.2025 року в розмірі 15 440,00 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту – 8 000,00 грн. та заборгованість за нарахованими відсотками – 7 440,00 грн., відмовивши в стягненні нарахованих за ст. 625 ЦК України відсотків в розмірі 5 600,00 грн. та 720,00 грн. комісії за обслуговування кредитної заборгованості за цим договором.
Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, в ч. 1 якої зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд задоволив позовні вимоги позивача на 70,95 %, то на його користь пропорційно слід стягнути з відповідача відшкодування сплаченого судового збору згідно платіжної інструкції № СЦ00102829 від 06.05.2026 року в розмірі 2 662,40 грн. (а.с. 11), який становитиме 1 888,97 грн.
Також позивач просив стягнути з відповідача витрати, пов`язані з надсиланням останньому позовної заяви у паперовій формі з описом вкладення у розмірі 127,38 грн., що складається з плати за пересилку відправлення - 72,00 грн., плати за друк документів – 53,28 грн. та сервісного збору - 2,10 грн., долучивши до позовної заяви квитанцію «Поштової служби «Е-пост» від 05.05.2026 року № 2045315 (а.с. 25). 
Відтак, з відповідача на користь позивача слід також стягнути пропорційно розміру задоволених позовних вимог витрати, пов`язані з надсиланням йому позовної заяви у паперовій формі з описом вкладення, що становитимуть 90,38 грн.
На підставі викладеного, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 207,526,610,638,1048-1050,1054,1055 ЦК України, керуючись ст.ст. 141,263-265,280-282 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов задоволити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 22.08.2025-100000146 від 22.08.2025 року в розмірі 15 440,00 грн. (п`ятнадцять тисяч чотириста сорок гривень), а також 1 888,97 грн. (одну тисячу вісімсот вісімдесят вісім гривень і 97 копійок) відшкодування сплаченого судового збору та 90,38 грн. (дев`яносто гривень і 38 копійок) витрат, пов`язаних з надсиланням відповідачу позовної заяви у паперовій формі з описом вкладення, відмовивши в решті позову.
Заочне рішення може бути переглянуто Долинським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», що знаходиться за адресою: 01032, м.Київ вул. Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ: 37356833.
Відповідач: ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , паспорт № НОМЕР_4 , виданий 09.02.2021 року органом 2617.

Суддя: