Справа № 420/5642/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючої судді - Бойко О.Я.,
розглянув у письмовому загальному провадженні справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу , 

І. Суть спору:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом позивача, Головного управління ДПС в Одеській області, до відповідача, Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , у якій позивач просить суд:
1. Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заборгованість у розмірі 47 367 082 грн. 50 коп., а саме:
? 1.1. Заборгованість військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у загальному розмірі 661 013,50 грн. на бюджетний рахунок UA938999980313050137000015001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів ГУК в Од.обл./Одеська обл./11011001, ЄДРПОУ отримувача 37607526.
? 1.2. Заборгованість з ПДФО, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у загальному розмірі 7 928 215,53 грн. на бюджетний рахунок UA838999980333109341000015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів ГУК в Од.обл./м.Одеса/11010500, ЄДРПОУ отримувача 37607526.
? 1.3. Заборгованість з адміністративних штрафів та інших санкцій у загальному розмірі 2040 грн. на бюджетний рахунок UA518999980313050106000015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів ГУК в Од.обл./м.Одеса/21081100, ЄДРПОУ отримувача 37607526.
? 1.4. Заборгованість з ПДФО, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у загальному розмірі 1020 грн. на бюджетний рахунок UA778999980333139340000015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів ГУК в Од.обл./м.Одеса/11010100, ЄДРПОУ отримувача 37607526.
? 1.5. Заборгованість з ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у загальному розмірі 3 464 198,57 грн. на бюджетний рахунок UA358999980313090029000015001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів ГУК в Од.обл./Одеська обл./14060100, ЄДРПОУ отримувача 37607526.
? 1.6. Заборгованість з туристичного збору, сплаченого фізичними особами у загальному розмірі 49 016,88 грн. на бюджетний рахунок UA34899998033415989100001564, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів ГУК в Од.обл./с.Дачне/18030200, ЄДРПОУ отримувача 37607526.
? 1.7. Заборгованість по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування РРО у загальному розмірі 257 809,75 грн. на бюджетний рахунок UA898999980313070104000015001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів ГУК в Од.обл./Одеська обл./21080900, ЄДРПОУ отримувача 37607526.
? 1.8. Заборгованість з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у загальному розмірі 3 768,27 грн. на бюджетний рахунок UA288999980314030022000015001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів ГУК в Од.обл./с.Дачне/18010200, ЄДРПОУ отримувача 37607526.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція позивача

Позивач стверджує, що у зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості, податковий орган виніс податкову вимогу форми “Ф” №0003106-1305-1532 від 10.04.2023, яку направив відповідачу рекомендованим листом,на податкову адресу відповідача.

Контролюючий орган виконав свій обов`язок щодо направлення податкової вимоги за зареєстрованою адресою платника податків відповідно до вимог Податкового кодексу України.
Відсутність факту її вручення зумовлена не діями або бездіяльністю контролюючого органу, а невжиттям платником податків заходів щодо отримання кореспонденції. Таким чином грошове зобов`язання є узгодженим. 
(б) Позиція відповідача

Відповідач надав до суду відзив на адміністративний позов в якому заперечував проти позовних вимог, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування своїх заперечень стверджував про відсутність доказів узгодженості податкових зобов`язань. Позивач, на думку відповідача, не надав доказів того, що кожне з численних податкових повідомлень-рішень набуло статусу узгодженого, тобто, що строки на їх оскарження минули або вони були підтверджені судом.

Відповідач стверджує, що податковий орган не довів факт належного вручення податкової вимоги, що є обов`язковою умовою для звернення до суду.

У матеріалах справи відсутні фіскальні чеки, трекінгові номери або описи вкладення, які б підтверджували відправлення вимоги від 10.04.2023 рекомендованим листом.
Також відповідач посилається на відсутність обґрунтувань, детального розрахунку донарахованих сум щодо порушення обігу готівки та застосування РРО.
Відповідач вважає, що позивач пропустив строки давності щодо нарахувань від 05.04.2023.
Щодо нарахувань на нерухоме майно за 2024– 2025 роки, відповідач зауважує, що податковий орган не обґрунтував, на підставі яких саме об`єктів та якого обліку здійснені ці нарахування. 

ІІІ. Процесуальні дії у справі

02.03.2026 суд ухвалив відкрити загальне позовне провадження та призначив підготовче судове засідання. 

26.03.2026 на призначене судове засідання сторони не прибули. Від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, суд призначив судове засідання на іншу дату. 

07.04.2026 на судовому засіданні суд ухвалив задовольнити клопотання позивача та відкласти судове засідання для надання часу на подання відповіді на відзив. 

30.04.2026 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті.

12.05.2026 суд ухвалив продовжити розгляд справи в письмовому провадженні.

IV. Обставини, встановлені судом
Позивач на дату проведення перевірки та винесення спірних рішень був фізичною особою - підприємцем, основними видами діяльності якого є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. Зареєстрована податкова адреса: м. Одеса, вул. Ак. Вавілова, 38
Станом на дату подачі позову, відповідно до інтегрованих карток платника та довідки про податкову заборгованість та розрахунку податкового боргу, заборгованість відповідача складає 47 367 082 грн. 50 коп., а саме:
1.Заборгованість з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (б/к – 11011001) у загальному розмірі 661 013,11 грн. Донараховано за актом перевірки від 14.08.2025 N 43870/15-32-24-04-15. Податкове повідомлення-рішення N 66169/15-32-24-04-20 від 10.12.2025.
2.Заборгованість з ПДФО, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (б/к – 11010500) у загальному розмірі 7 928 215,53 грн. Донараховано за актом перевірки від 14.08.2025 N 43870/15-32-24-04-15. Податкове повідомлення-рішення N 66169/15-32-24-04-20 від 10.12.2025. Основний платіж 547 738,27 грн., штрафна санкція 275,32 грн. Донараховано за актом перевірки від 14.08.2025 N 43870/15-32-24-04-15 (податкове повідомлення-рішення N 66166/15-32-24-04-20 від 10.12.2025) та за актом перевірки від 14.08.2025 N 43870/15-32-24-04-15 (податкове повідомлення-рішення N 52169/15-32-24-04-20 від 23.09.2025).
3.Заборгованість з адміністративних штрафів та інших санкцій (б/к – 21081100) у загальному розмірі 2040 грн. Донараховано за актом перевірки від 14.08.2025 N 43870/15-32-24-04-15. Податкове повідомлення-рішення N 52131/15-32-24-04-20 від 23.09.2025.
4.Заборгованість з ПДФО, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати (б/к – 11010100) у загальному розмірі 1020 грн. Донараховано за актом перевірки від 14.08.2025 N 43870/15-32-24-04-15. Податкове повідомлення-рішення N 52147/15-32-24-04-20 від 23.09.2025.
5.Заборгованість з ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (б/к – 14060100) у загальному розмірі 3 464 198,57 грн.:
0 Донараховано за актом перевірки від 14.08.2025 N 43870/15-32-24-04-15. Податкове повідомлення-рішення N 52161/15-32-24-04-20 від 23.09.2025.
0 Донараховано за актом перевірки від 14.08.2025 N 43870/15-32-24-04-15. Податкове повідомлення-рішення N 52171/15-32-24-04-20 від 23.09.2025.
0 Донараховано за актом перевірки від 14.08.2025 N 43870/15-32-24-04-15. Податкове повідомлення-рішення N 52162/15-32-24-04-20 від 23.09.2025.
6.Заборгованість з туристичного збору, сплаченого фізичними особами (б/к – 18030200) у загальному розмірі 49 016,88 грн.:
? Донараховано за актом перевірки від 14.08.2025 N 43870/15-32-24-04-15. Податкове повідомлення-рішення N 52161/15-32-24-04-20 від 23.09.2025.
? Донараховано за актом перевірки від 14.08.2025 N 43870/15-32-24-04-15. Податкове повідомлення-рішення N 52171/15-32-24-04-20 від 23.09.2025.
? Донараховано за актом перевірки від 14.08.2025 N 43870/15-32-24-04-15. Податкове повідомлення-рішення N 52162/15-32-24-04-20 від 23.09.2025.
7. Заборгованість по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування РРО (б/к – 21080900) у загальному розмірі 35 257 809,75 грн. Донараховано за актом перевірки від 14.08.2025 N 43870/15-32-24-04-15. Податкове повідомлення-рішення N 52164/15-32-24-04-20 від 23.09.2025.
8.Заборгованість з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (б/к – 18010200) у загальному розмірі 3 768,27 грн.:
0 Нарахований податок на нерухомість, податкове повідомлення-рішення N 0898051-2407-1551 від 05.04.2023.
0 Нарахований податок на нерухомість, податкове повідомлення-рішення N 0917266-2407-1551 від 05.04.2023.
0 Нарахований податок на нерухомість, податкове повідомлення-рішення N 1667625-2407-1551-UA51100270000073549 від 18.06.2024.
0 Нарахований податок на нерухомість, податкове повідомлення-рішення N 1827418-2407-1551-UA51100270000073549 від 12.06.2024.
0 Нараховано пені на борг минулих років.
0 Нарахований податок на нерухомість, податкове повідомлення-рішення N 0031902-2407-1553-UA51100270000073549 від 17.03.2025.
0 Нарахований податок на нерухомість, податкове повідомлення-рішення N 0031903-2407-1553-UA51100270000073549 від 17.03.2025.
Загальний розмір заборгованості складає 47 367 082,50 грн.

V. Джерела права та висновки суду.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також
проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення. 

Свій висновок суд вмотивовує наступним чином.
Згідно з п. 15.1. ст. 15 Податкового кодексу України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), яка є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Також п.п. 16.1.4. п. 16.1 ст.16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно п. 36.1. ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податків обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Крім того, п. 36.5. ст. 36 Податкового кодексу України встановлено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Згідно із п. п. 14.1.175. п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий борг – сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до п. 59.1. ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Звертаючись до фактів цієї справи, сторони не заперечують, що борг не був сплачений відповідачем. В зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості, податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ф» № 0003106-1305-1532 від 10.04.2023 року, яку було направлено платнику податків рекомендованим листом. 
Щодо питання узгодженості податкового боргу суд робить наступні висновки .
Матеріалами справи спростовуються твредження відповідача про неотримання податкової кореспонденції. Зокрема вказана обставина підтверджується наявними копіями поштових повідомлень про вручення, поштовими квитанціями за податковою адресою відповідача: вул.Ак. Вавілова, буд 38, м.Одеса
Згідно з ст. 42.2 ПКУ документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Крім того, відповідно до п. 2 розділу III Наказу Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204 «Про затвердження Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 січня 2016 р. за N 124/28254 – далі Наказ Мінфіна № 1204, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином надісланим (врученим) платнику податків, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу.
Пунктом 4 розділу III Наказу Мінфіну № 1204, якщо пошта (поштова служба) не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходженням фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштою (поштовою службою) в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Порядок направлення податковими органами податкових вимог платникам податків затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 за № 902/30770. Відповідно до пункту 6 розділу IV вищевказаного Порядку податкова вимога вважається належним чином надісланою (врученою) платнику податків, якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою), а для фізичної особи (її законного чи уповноваженого представника) – місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків (його законному чи уповноваженому представникові), або надіслана в електронний кабінет засобами ІТС з дотриманням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, вказаний поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Поштова позначка на конверті «повертається за закінченням терміну зберігання» підтверджує, що лист досягнув поштового відділення, закріпленого за адресою отримувача, однак останній не з`явився за його отриманням, попри наявність належного повідомлення з боку пошти.
Касаційний адміністративний суд у постанові від 04 вересня 2019 року по справі №825/1109/16 зробив правовий висновок, що відсутність факту вручення листа зумовлена не діями або бездіяльністю контролюючого органу, а невжиттям платником податків заходів щодо отримання кореспонденції.
При цьому добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.
Згідно п. 59.5. ст. 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податків, яка існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Пунктом 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України встановлено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.
Також, п. 95.3 ст. 95 цього Кодексу передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органом, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Порядок узгодження грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом, врегульовано ст.56 ПК України .
Так, згідно п.56.1 ст.56 ПК рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Пунктом 56.2 статті 56 ПК України визначено, що у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.
Відповідно до п.56.3 ст.56 ПК України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій або електронній формі засобами електронного зв`язку (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу ) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.
Скарга, подана із дотриманням строків, визначених абзацом першим пункту 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.
Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою (п.56.15 ст.56 ПК України).
Згідно з п.56.17 ст.56 ПК України процедура адміністративного оскарження закінчується: днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у строк, передбачений абзацом першим пункту 56.3 цієї статті; днем отримання платником податків рішення відповідного контролюючого органу про повне задоволення скарги; днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику; днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику; днем звернення платника податків до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, що оскаржувались.
День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків, крім випадку, передбаченого підпунктом 108-1.2.2 пункту 108-1.2 статті 108-1 цього Кодексу.
Приписами п.56.18 ст.56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу , платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/ або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. 
Податкові повідомлення-рішення не було оскаржено відповідачем ні в адміністративному, ні в судовому порядку.
Таким чином, визначені за ними грошові зобов`язання набули статусу узгоджених. За приписами п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення рішення.
Згідно п. 59.5. ст. 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається). Отже при поданні позовної вимоги, контролюючий орган керувався ст. 59 ПКУ, оскільки податкова вимога вже була сформована раніше, а податковий борг платника податків збільшився вже після винесення податкової вимоги.
У постанові від 27 жовтня 2022 року у справі №240/9395/20 Верховний Суд сформулював такий правовий висновок. Аналіз норм підпунктів 14.1.153, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14, пункту 59.3 статті 59, пункту 95.2 статті 95 ПК України дають підстави для висновку, що за своєю юридичною природою та призначенням податкова вимога має на меті інформування платника податків про суму узгодженого грошового зобов`язання, яке не було ним сплачено у встановлений строк, та непогашеної пені, а також про обов`язок їх погасити, факт виникнення податкової застави та можливі негативні наслідки непогашення податкового боргу у встановлений пунктом 95.2 статті 95 ПК України строк у вигляді вжиття контролюючим органом примусових заходів з його погашення, передбачених главою 9 Розділу II ПК України.
Виникнення податкового боргу чи податкової застави не пов`язано із фактом формування або направлення (вручення) податкової вимоги. Цей документ лише формалізує стан, який вже існує в силу Закону. Проте обов`язковість інформування платника податків про такий стан та наслідки непогашення податкового боргу законодавцем закріплена як передумова для виникнення у контролюючого органу права на вжиття заходів з погашення цього боргу. Якщо ж таке право виникло і контролюючий орган розпочав дії з реалізації своєї компетенції по вжиттю заходів з погашення податкового боргу, то воно в подальшому не може бути нівельовано, а правомірність вжитих заходів може бути перевірена в межах адміністративного або судового оскарження.
Щодо твердження відповідача про порушення строків давності.
В статті 102 Податкового кодексу України існує загальна норма, яка визначає часові межі, в яких контролюючий орган має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків.
Так, на час виникнення спірних правовідносин пункт 102.1 статті 102 Податкового кодексу України діяв у такій редакції: « 102.1. Контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.
Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку».
Законом України №466-IX від 16.01.2020, з урахуванням змін, внесених Законом № 1117-IX від 17.12.2020, який набрав чинності 01.01.2021, у статті 102 пункт 102.1 викладено в такій редакції: « 102.1. Контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації або уточнюючої декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань, в межах поданих уточнень, за такою податковою декларацією протягом 1095 днів (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу) з дня подання уточнюючого розрахунку (декларації).
У разі виявлення за результатами перевірки порушень інших вимог податкового законодавства, безпосередньо не пов`язаних з декларуванням податкових зобов`язань платником податків, а також порушень вимог іншого, крім податкового, законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму штрафних санкцій (фінансових санкцій, штрафів) платника податків не пізніше 1095 дня з дня вчинення відповідного правопорушення.
З місцевих податків та/або зборів, за якими передбачено подання річної податкової декларації, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право за результатами перевірки самостійно визначити суму грошових зобов`язань, у разі виявлення ним за результатами перевірки заниження суми визначеного платником податків податкового зобов`язання з цих податків, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати цих податків, визначених відповідними розділами цього Кодексу».
Таким чином, статтею 102 Податкового кодексу України встановлено строки давності та їх застосування. Тобто, законодавцем встановлено строк давності, а саме 1095 днів, 2555 днів, а також правила його застосування (п.п.102.1, 102.4, 102.5) або не застосування (п.п.102.2), зупинення відліку (п.п.102.2), або продовження (п.п.102.6). Так, підпунктом 102.1 статті 102, визначено застосування строку давності 1095 днів, і зазначено, що цей строк застосовується податковим органом у випадку проведення перевірки та самостійного визначення суми грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації.
Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання. Відлік такого строку розпочинається з дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації.
Водночас, Законом України від 17 березня 2020 року № 533-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 18 березня 2020 року, до Податкового кодексу України внесено зміни. Зокрема, підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» доповнено пунктами 52-1, 52-5. Згідно з нововведеним пунктом 52-2 законодавець установив мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня по 31 травня 2020 року, крім документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу. Інформація про перенесення документальних планових перевірок, які відповідно до плану-графіку проведення планових документальних перевірок мали розпочатися у період з 18 березня по 31 травня 2020 року та на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" не були розпочаті, включається до оновленого плану-графіку, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 30 березня 2020 року. Документальні та фактичні перевірки, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період до 31 травня 2020 року. Таке зупинення перериває термін проведення перевірки та не потребує прийняття будь-яких додаткових рішень контролюючим органом.
Цим же пунктом встановлено, що на період з 18 березня по 31 травня 2020 року зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу. Законом України № 591-IX від 13.05.2020 до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України внесені зміни, які набрали чинності 29 травня 2020 року.
Згідно з внесеними змінами слова та цифри «по 31 травня 2020 року» замінено цифрами та словами « 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19)», а в абзаці восьмому - також замінено слова та цифри «до 30 березня 2020 року» словами та цифрами «протягом 10 календарних днів з дня завершення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19)».
Отже, цим Законом визначено, що перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу, зупинено з 18 березня 2020 року по 10 календарний день з дня завершення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).
Законом України № 786-IX від 14.07.2020 до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України внесені зміни, відповідно до яких мораторій на проведення перевірок не поширюється також і документальні позапланові перевірки з підстав, визначених підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.
Отже, Податковий кодекс України встановив зупинення перебігу усіх строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу, на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID 19).
Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Разом з тим, до завершення карантину Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан, який на підставі Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжувався та станом на час розгляду справи триває.
З метою реалізації необхідних заходів щодо підтримки військових і правоохоронних підрозділів у відбитті збройного нападу російської федерації та забезпечення прав і обов`язків платників податків Верховна Рада прийняла Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» від 3 березня 2022 року №2118-IX, який набрав чинності 7 березня 2022 року (далі - Закон № 2118-IX).
Законом №2118-IX підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнений пунктом 69, яким установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.
Підпунктом 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України було встановлено, що податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-IX статтю 102 Податкового кодексу України доповнено пунктом 102.9 такого змісту: « 102.9. На період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи».
Одночасно, пунктом 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX установлено, що дія пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України зупиняється на період дії воєнного, надзвичайного стану.
Водночас, підпунктом 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України було передбачено, що для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
В подальшому Верховна Рада України прийняла Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12 травня 2022 року № 2260-IX (далі - Закон № 2260-IX).
У зв`язку із набранням чинності 27 травня 2022 року Закону № 2260-IX підпункт 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України викладено у новій редакції, згідно з якою податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім, зокрема, документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків та/або з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, та/або документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями.
Підпункт 69.9 викладено в такій редакції: « 69.9. Для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім:
дотримання строків реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до них в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, сплати податків та зборів платниками податків;
строків проведення камеральних перевірок, складення актів, подання та розгляду заперечень, визначення грошових зобов`язань, прийняття, надсилання та оскарження податкового повідомлення-рішення за результатами камеральних перевірок, нарахування пені;
строків проведення фактичних та документальних позапланових перевірок, складення актів, подання та розгляду заперечень, додаткових документів та пояснень, визначення грошових зобов`язань, прийняття, надсилання та оскарження податкового повідомлення-рішення, результатами фактичних перевірок». адміністративного арешту майна за результатами фактичних перевірок;
Також вказаним Законом пункт 102.9 статті 102 Податкового кодексу України доповнено словами «крім випадків, передбачених цим Кодексом».
У подальшому пункт 102.9 статті 102 Податкового кодексу України виключено згідно із Законом України № 3219-IX від 30.06.2023 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану».
Таким чином, суд робить висновок, що у зв`язку із внесенням змін вище переліченими Законами, Податковий кодекс України встановив зупинення перебігу усіх строків давності, встановлених статтею 102 Податкового кодексу України, на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а з 17 березня 2022 року - на період дії правового режиму воєнного стану, який не завершився станом на час розгляду цієї справи.
Щодо тверджень відповідача про необґрунтованість розрахунків донарахованих сум щодо порушення обігу готівки та застосування РРО , а також необґрунтованість об`єктів нарахувань на нерухоме майно суд застосовує правові висновки Верховного Суду.
Зокрема у справі №160/13436/22 у постанові від 15.06.2023 Верховний Суд зробив висновок , що в межах розгляду справи за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності нарахування контролюючим органом грошових зобов`язань, що нараховані платнику податковим повідомлення-рішенням. Правомірність та правильність такого нарахування має здійснюватися судом у провадженні саме за позовом платника податків про оскарження дій контролюючого органу, або у межах про стягнення податкового боргу, де заявлено зустрічний позов..
У постанові від 12.07.2022 у справі №160/7345/20 Верховний Суд дійшов висновку, що у межах розгляду справи про стягнення заборгованості суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань, натомість оцінка податкового правопорушення, встановленого за результатами податкової перевірки , на підставі якої контролюючим органом прийнятий акт індивідуальної дії, має здійснюватися судом у провадженні за позовом платника податків про оскарження податкового повідомлення-рішення. Саме такий спосіб захисту встановлений ст.55,56 ПК України. 
Впродовж розгляду справи відповідач не надав доказів оскарження ним спірних рішень. 
Таким чином, суд робить висновок про задоволення позовних вимог в повному обсязі. 

VI. Судові витрати

Згідно з ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Враховуючи відсутність в цій справі таких витрат, суд не здійснює розподіл судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 2, 139, 244-246 КАС України, суд –

ВИРІШИВ
1.Адміністративний позов задовольнити.
2.Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ), заборгованість у розмірі 47 367 082 (сорок сім мільйонів триста шістдесят сім тисяч вісімдесят дві), 50 грн. а саме:
? Заборгованість військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у загальному розмірі 661 013,50 грн. на бюджетний рахунок UA938999980313050137000015001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів ГУК в Од.обл./Одеська обл./11011001, ЄДРПОУ отримувача 37607526.
? Заборгованість з ПДФО, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у загальному розмірі 7 928 215,53 грн. на бюджетний рахунок UA838999980333109341000015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів ГУК в Од.обл./м.Одеса/11010500, ЄДРПОУ отримувача 37607526.
? Заборгованість з адміністративних штрафів та інших санкцій у загальному розмірі 2040 грн. на бюджетний рахунок UA518999980313050106000015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів ГУК в Од.обл./м.Одеса/21081100, ЄДРПОУ отримувача 37607526.
? Заборгованість з ПДФО, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у загальному розмірі 1020 грн. на бюджетний рахунок UA778999980333139340000015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів ГУК в Од.обл./м.Одеса/11010100, ЄДРПОУ отримувача 37607526.
? Заборгованість з ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у загальному розмірі 3 464 198,57 грн. на бюджетний рахунок UA358999980313090029000015001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів ГУК в Од.обл./Одеська обл./14060100, ЄДРПОУ отримувача 37607526.
? Заборгованість з туристичного збору, сплаченого фізичними особами у загальному розмірі 49 016,88 грн. на бюджетний рахунок UA34899998033415989100001564, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів ГУК в Од.обл./с.Дачне/18030200, ЄДРПОУ отримувача 37607526.
? Заборгованість по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування РРО у загальному розмірі 257 809,75 грн. на бюджетний рахунок UA898999980313070104000015001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів ГУК в Од.обл./Одеська обл./21080900, ЄДРПОУ отримувача 37607526.
? Заборгованість з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у загальному розмірі 3 768,27 грн. на бюджетний рахунок UA288999980314030022000015001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів ГУК в Од.обл./с.Дачне/18010200, ЄДРПОУ отримувача 37607526.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Оскільки справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Оксана БОЙКО