Справа № 214/201/26
1-кп/214/708/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 
при секретарі – ОСОБА_2 
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у межах кримінального провадження №12025041230002245 від 13.11.2025  за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, будь кого на утриманні не маючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,- 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, 
за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого – ОСОБА_3 , захисника – ОСОБА_5 
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості відносно  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1  обвинуваченого  у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, відповідно до якого останній звинувачується у вчиненні правопорушення при наступних обставинах.
Порядок поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами встановлено нормативно-правовими актами, а саме Постановою ВРУ «Про право власності на окремі види майна» і Додатку №2 до цієї Постанови від 17.06.1992, Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, Інструкцією «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них.
Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України N 3 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами При вирішенні питання, чи є незаконними носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), а також носіння, виготовлення, ремонт або збут холодної зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, судам необхідно керуватися нормативно-правовими актами, які зазначені вище.
Відповідно до п.1 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, дозвільна система - це особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.
Відповідно до п.2 Положення про дозвільну систему, до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини, сильнодіючі отруйні речовини I - II класу безпечності, збудники інфекційних захворювань I - II групи патогенності і токсини, сховища, склади і бази, де вони зберігаються, стрілецькі тири і стрільбища, мисливсько-спортивні стенди, а також підприємства і майстерні по виготовленню і ремонту вогнепальної та холодної зброї, піротехнічні майстерні, пункти вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї, організації, що займаються збутом сильнодіючих отруйних речовин, і лабораторії, що проводять аналізи цих засобів і речовин, працюють із збудниками інфекційних захворювань I - II групи патогенності і токсинами.
Так встановлено, що в серпні 2023 року, ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік від населеного пункту Краматорськ Донецької області, від маловідомих військовослужбовців ЗС України, в якості подарунку, отримав бойові набої різних калібрів в кількості не менше 267 штук, які перевіз до свого місця мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , таким чином придбав, переніс та став зберігати їх без передбаченого законом дозволу. 
Окрім того встановлено, що восени 2023 року, більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік від населеного пункту Краматорськ Донецької області, від маловідомих військовослужбовців ЗС України, в якості подарунку, отримав чотири гранати та два підривача до них, які перевіз до свого місця мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , таким чином придбав, переніс та став зберігати їх без передбаченого законом дозволу.
Окрім того, протягом 2024 року, ОСОБА_3 у всесвітній мережі «Інтернет», замовив складові частини рушниці «Мосіна», які переніс до свого місця мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де шляхом їх об`єднання склав з них рушницю таким чином придбав, переніс та став зберігати її без передбаченого законом дозволу.
16.12.2025 року, в період з 18:15 годин до 20:45 годин, за місцем мешкання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу проведено обшук, під час якого було виявлено та вилучено: 
- сто сімдесят вісім предметів схожих на патрони калібру 5,45 мм. згідно висновку судового експерта №СЕ-19/104-25/49008-БЛ від 19.12.2025 з яких: сто сімдесят сім патронів є боєприпасами калібру 5,45 мм. проміжними патронами зразка 1974 року до бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм (автоматів АК-74, ручних кулеметів РПК-74 та їх модифікацій) виготовлені промисловим способом та є придатними до стрільби, один патрон є складовими частинами патрону - кулею та гільзою 5,45 мм. проміжного патрону центрального бою зразка 1974 року, який до стрільби не придатний; 
- тридцять дев`ять предметів схожих на патрони калібру 7,62 мм. які згідно висновку судового експерта №СЕ-19/104-25/49013-БЛ від 18.12.2025 є боєприпасами, з яких, тридцять шість одиниць є 7,62 мм. гвинтівковими патронами центрального бо до бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62 мм. (гвинтівки та карабіни системи Мосіна, СВД, кулемети ПД, ПКТ та ін.), два патрони є проміжними патронами центрального бою до бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62 (самозарядні карабіни Сімонова, автоматична вогнепальна зброя системи Калашникова та інш.), один патрон є гвинтівковим мисливським патроном центрального бою калібру 308 Win до нарізної вогнепальної мисливської зброї відповідного калібру (карабіни «Savage 110» та «Remingtin 700» та інш.) виготовлений промисловим способом та є придатним до стрільби; 
- п`ятдесят предметів схожих на патрони калібру 5,56 мм. які згідно висновку судового експерта №СЕ-19/104-25/49017-БЛ від 19.12.2025 є боєприпасами – патронами кільцевого запалення калібру 5,6 мм. до нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру (гвинтівок та карабінів ТОЗ-8, ТОЗ-78-01, пістолетів МЦ-2 та ін...) які виготовлені промисловим способом та є придатними до стрільби; 
- предмет схожий на рушницю «Мосіна» яка згідно до висновку експерта №СЕ-19/104-25/49020-БЛ від 22.12.2025 є вогнепальною зброєю – гвинтівкою, виготовленою шляхом з`єднання в єдине ціле промислово виготовлених складових частин бойової нарізної вогнепальної зброї – 7,62 мм. гвинтівки системи Мосіна зразка 1891/30 рр. ствола (заводський номер « НОМЕР_1 »), затвору (заводський номер видалений), ствольної коробки (заводський номер «КУ539»), магазинної коробки (заводський номер « НОМЕР_2 ») та ложі та є придатною до стрільби.
- чотири предмета схожих на корпуси гранат, відповідно до висновку судового експерта № СЕ-19/104-25/49063-ВТХ від 23.12.2025, є одним промислово виготовленим корпусом ручної осколкової оборонної гранати Ф-1, який є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини та належить до категорії вибухових речовин, та трьома промислово виготовленими корпусами осколкових наступальних гранат РГД-5, які є конструктивно оформленими зарядами вибухової речовини та належать до категорії вибухових речовин;
- два предмета схожих на підривачі до гранат УЗРГМ, відповідно до висновку судового експерта № СЕ-19/104-25/49063-ВТХ від 23.12.2025, є промислово виготовлені модернізовані уніфіковані запали ручних гранат типу УЗРГМ-2, які належать до категорії вибухових пристроїв, які ОСОБА_3 придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.
Умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, за ознаками носіння, зберігання та придбання вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
07 січня 2026 року між прокуророром Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у кримінальному провадженні №12025041230002245 від 13.11.2025, з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_3 у цьому провадженні, з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_6 , в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 472 КПК укладено угоду про визнання винуватості. Згідно вказаної угоди, сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення: за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі стоком на 3 (три) роки, із можливістю застосування судом положень ст. ст. 75, 76 КК України.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, ст.473 КПК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим суд виходить з наступного.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачеиий ОСОБА_3 свою вину визнає повністю, обставини які викладені прокурором у обвинувальному акті не опорює, жалкує у скоєному та щиро кається. Цілком розуміє права визначені п.1 ч. 5 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 підтримала позицію обвинуваченого і просила суд затвердити укладену між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про визнання винуватості.
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим підлягає затвердженню з наступних підстав.
Відповідно до ст.469 КПК України, за ініціативою прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. 
Згідно із п.3 ч.1 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.
Під час підготовчого судового засідання встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.263 КК України за ознаками: носіння, зберігання та придбання вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Сторони кримінального провадження розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України. Зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена прокурором та обвинуваченим, визначена у межах санкцій ч.4 ст. 354 КК України, , а тому не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб не встановлено. Підстав для відмови в затверджені угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, не встановлено.
Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання. 
Обставиною, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено. 
Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено. 
Виходячи з викладеного, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який визнав свою вину повністю, щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебував та не перебуває (т.2 а.с.118,119), скарг з боку сусідів не надходило (т.2 а.с.120), раніше не судимий, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену сторонами міру покарання.
Судові витрати на проведення експертизи згідно із ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.
Відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю). Так, майно придатне до використання має бути конфісковано, малоцінне - знищено.
З врахуванням того, що речовими доказами є боєприпасами та зброєю, їх використання може вплинути на обороноздатність держави під час військового опору агресору, тому дані речові докази, які придатні для цільового використання передаються на потреби ЗСУ, а гільзи та кулі, від витрачених під час проведення експертиз, патронів- знищенню. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373-376, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 07 січня 2026 року укладену між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у кримінальному провадженні №12025041230002245 від 13.11.2025 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_3 у цьому провадженні, з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_6 . 
Визнати  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1  винним у вчиненні кримінального правопорушення передбачено ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. 
На підставі ст.75 КК України звільнити  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1  від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік. 
На підставі ст.76 КК України зобов`язати  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1  - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.
Речові докази, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області (квитанція №79-ОР/-25):
- в сейф- пакеті № PSP 2340795: 174( сто сімдесят чотири) одиниць патронів калібру 5,45 мм виготовлених промисловим способом та придатних до стрільби- передати на потреби Збройних Сил України;  кулю та три гільзи від патронів, витрачених під час проведення експерти - знищити;
- в спеціальному пакеті № PSP 2364652: 132 (сто тридцять два) патрони калібру 7,62 мм, які виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби - передати на потреби Збройних Сил України; сім гільз та одну пулю від витрачених в ході проведення експертизи патронів- знищити;
- в сейф-пакет № ICR007095: 47 (сорок сім) патронів калібру 5,56, які виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби - передати на потреби Збройних Сил України; три гільзи від витрачених в ході проведення експертизи патронів- знищити;
- упаковану до полімерного пакету з первинним пакуванням ( WAR1714392 та WAR1714393), на горловину якого навішана пломба № 7527712 мисливську рушницю «ІЖ-54» яка є гладко ствольною вогнепальною зброєю - двоствольною мисливською рушницею «ИЖ -54» , дванадцятого калібру промислового виготовлення (Іжевський машинобудівельний завод СРСР), заводський номер «Т6402» - передати на потреби Збройних Сил України;
- упаковану в полімерний пакет (первинне пакування) на горловину якого навішана полімерна пломба №752771 рушницю «Мосіна», яка є вогнепальною зброєю гвинтівкою, виготовленою шляхом з`єднання в єдине ціле промислово виготовлених складових частин бойової нарізної вогнепальної зброї -7,62 мм гвинтівки системи Мосіна зразка 1891/30 рр. ствола (заводський номер « НОМЕР_1 »), затвору (заводський номер видалений), ствольної коробки (заводський номер «КУ317»), затвору (заводський номер видалений), ствольної коробки (заводський номер «КУ539»), магазинної коробки (заводський номер «4279») - передати на потреби Збройних Сил України.
Стягнути з  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1  на користь держави витрати на проведення судових експертиз у розмірі 19 610,80 грн.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський  районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, з урахуванням обмежень передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України
Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Крім того судом роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1