Справа № 352/1112/26
Провадження № 3/352/304/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року	м. Івано-Франківськ	

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Гриньків Д.В., розглянувши об`єднані матеріали, які надійшли з Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
за ч.2 ст. 172-14 та ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою вчинив перевищення службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі повноважень, вчинені в умовах особливого періоду та вчинив недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду за наступних обставин: 
заступник начальника начальник мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_1 , під час проходження військової служби у зазначеному центрі комплектування, у порушення вимог ст. ст. 3, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, близько 11 год. 00 хв. 19.04.2026 вул. Липовій у м. Тисмениця Івано-Франківського району Івано-Франківської області, виконуючи спільно із працівниками Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано-Франківській області заходи оповіщення військовозобов`язаних зустрів громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та без будь яких заходів щодо оповіщення та вручення повістки про прибуття для уточнення військово-облікових даних ОСОБА_2 , надав працівникам поліції вказівку доставити останнього до ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим порушив конституційні права ОСОБА_3 щодо гідності та недоторканості, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-14 КУпАП.
Крім того, заступник начальника - начальник мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_1 , під час проходження військової служби у зазначеному центрі комплектування, у порушення вимог ст. ст. 3, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 2 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 , внаслідок недбалого ставлення до виконання обов`язків військової служби, близько 14 год. 20 хв. 19.04.2026 не перевірив вказані факти щодо права на відстрочку ОСОБА_2 , оскільки останній являється особою з інвалідністю 3 групи, що в свою чергу призвело до подальшого проходження військово-лікарської комісії, після проходження якої ОСОБА_2 призвали на військову службу за мобілізацією, усупереч нормам п. 2 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП.
Постановою судді від 06.05.2026 року справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-14 та ч.2 ст. 172-15 КУпАП об`єднано в одне провадження №352/1112/26.
ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. В матеріалах справи містяться його заяви про розгляд справи без участі ОСОБА_1 , вину у вчинених адміністративних правопорушеннях визнає.
Згідно з ст.280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.172-14 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за діяння, передбачені частиною першою цієї статті (ч.1 ст.172-14 КУпАП ) вчинене в умовах особливого періоду, а саме за перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень.
Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні з 24.02.2022 року введено воєнний стан, строк дії якого на даний час продовжено у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської федерації проти України. Також указом Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України оголошено загальну мобілізацію.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.
Особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17.03.2014 №303.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.
Як встановлено матеріалами справи ОСОБА_1 є військовослужбовцем, який проходить військову службу на посаді заступника начальника - начальника мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_6 , у військовому званні підполковник, а отже є військовою службовою особою.
Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні ч. 2 ст. 172-14 КУпАП підтверджується: протоколом про вчинення військового адміністративного правопорушення №23 від 01.05.2026 року, витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 (по стройовій частині) №25 від 13.08.2021 року, функціональними обов`язками особового складу ІНФОРМАЦІЯ_6 (1 розряду) штат 43/072-04, зокрема обов`язків заступника начальника ТЦК та СП – начальника мобілізаційного відділення, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , заявою ОСОБА_4 , копією індивідуальної програми реабілітації інваліда №488 від 21.03.2019 року відносно ОСОБА_2 , копією посвідчення серії НОМЕР_1 на ім`я особи з 3 групою інвалідності ОСОБА_2 .
Аналізуючи докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 172-14 КУпАП, оскільки він, будучи військовою службовою особою, вчинив перевищення службових повноважень, тобто умисні дії, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень в умовах особливого періоду.
Крім того, ч.2 ст.172-15 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за діяння, передбачені частиною першою цієї статті (ч.1 ст.172-15 КУпАП - недбале ставлення військової службової особи до військової служби ) вчинене в умовах особливого періоду.
Стаття 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язує кожного військовослужбовця виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
У свою чергу, ст.ст. 1-3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначають, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку та досягається, окрім іншого, шляхом свідомого ставлення військовослужбовця до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі, особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів.
Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України кожного військовослужбовця зобов`язано додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.
У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін 6-12 місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).
Судом встановлено, що у порушення наведених вимог законодавства та посадових обов`язків, підполковник ОСОБА_1 внаслідок недбалого ставлення до виконання обов`язків військової служби, не перевірив вказані факти щодо права на відстрочку ОСОБА_2 , оскільки останній являється особою з інвалідністю 3 групи, що в свою чергу призвело до подальшого проходження військово-лікарської комісії, після проходження якої ОСОБА_2 призвали на військову службу за мобілізацією, усупереч нормам п. 2 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим порушив норми передбачені ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, повністю підтверджується наступними доказами дослідженими судом, а саме: протоколом про вчинення військового адміністративного правопорушення №22 від 01.05.2026 року, витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 (по стройовій частині) №25 від 13.08.2021 року, функціональними обов`язками особового складу ІНФОРМАЦІЯ_6 (1 розряду) штат 43/072-04, зокрема обов`язків заступника начальника ТЦК та СП – начальника мобілізаційного відділення, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , заявою ОСОБА_4 , копією індивідуальної програми реабілітації інваліда №488 від 21.03.2019 року відносно ОСОБА_2 , копією посвідчення серії НОМЕР_1 на ім`я особи з 3 групою інвалідності ОСОБА_2 .
Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. 
Строк накладення адміністративного стягнення не закінчився.
Обставиною, що пом`якшує правопорушення, визнано щире каяття. 
Обставин, що обтяжують правопорушення не встановлено.
При призначенні адміністративного стягнення суд виходить із змісту ст. 33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, обставини справи та наслідки, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, та доходить висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкцій передбачених санкцією ч.2 ст. 172-14 та ч.2 ст. 172-15 КУпАП у вигляді штрафу, з урахуванням ст. 36 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Разом з тим, у відповідності до п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Таким чином, ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору, оскільки він є військовослужбовцем та вчинив правопорушення під час виконання службових обов`язків, що підтверджується матеріалами справи.
Керуючись ст.ст. 22,164, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 172-14 та ч.2 ст. 172-15 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення:
-за ч.2 ст. 172-14 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн;
-за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн;
На підставі ст.36 КУпАП призначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.
Відповідно до ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.
Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області        Гриньків Д.В.