Справа № 761/31452/23
Провадження № 2/761/793/2026
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді: Савицького О.А.,
при секретарі: Тихій П.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:
31 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ПрАТ «СК «Уніка» про стягнення страхового відшкодування. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10 червня 2021 року о 12:50 у м. Києві по вул. Промисловій, 4, сталася дорожньо-транспортна пригода. Водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Chevrolet» д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом порушив вимоги п. 10.9 ПДР України, не переконався в безпеці маневру та допустив зіткнення з автомобілем «Toyota» (д.н.з. НОМЕР_2 ) під керуванням ОСОБА_1 . Позивач зазначає, що вина ОСОБА_2 підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 04.08.2021, справа № 752/1549/21, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, обставини щодо вини особи, встановлені рішенням суду у справі про адмінправопорушення, є обов`язковими та не потребують доказування. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «СК «УНІКА», поліс № 204659074. Відповідно до ремонтної калькуляції №00435177, вартість відновлювального ремонту становить 3 200,00 грн. Позивач вказує на те, що вчасно звернувся до страховика із заявою про виплату, проте зобов`язання не було виконано у встановлений законом 90-денний строк. Оскільки мало місце прострочення грошового зобов`язання, на підставі ст. 625 ЦК України та Закону «Про ОСЦПВ», Позивач має право на стягнення суми боргу з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних. В досудовому порядку позивач, як власник пошкодженого у ДТП транспортного засобу в установленому законом порядку звернувся до ПрАТ «СК «Уніка» із заявою про виплату страхового відшкодування, однак вказана заява була залишена без належного реагування, страхове відшкодування до даного часу позивачу не виплачувалось. За таких обставин позивач вважає, що з відповідачів на його користь підлягає стягненню страхове відшкодування в сумі 16424, 97 грн, яка складається: 3200,00 грн. - сума боргу; 1011,45 грн. - інфляційне збільшення; 2213,52 грн. - штрафні санкцій (пеня); 10000, 00 грн. - відшкодування моральної шкоди, а тому звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою від 30.11.2023 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.
Ухвалою від 27.02.2025 заяву відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі в частині вимог - задоволено частково. Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - закрито у частині вимог до відповідача ОСОБА_2 .
Ухвалою від 12.11.2025 клопотання представника позивача ОСОБА_1 про прийняття до розгляду заяви про уточнення позовних вимог - задоволено. Прийнято до розгляду заяву представника позивача ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог від 29.10.2025, у якій позивач просив стягнути страхове відшкодування з ПрАТ «СК «Уніка» у сумі 10146, 87 грн, три проценти річних у сумі 1326,88 грн., інфляційні втрати в сумі 
6484,09 грн.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав викладених в заяві про уточнення позовних вимог та інших поданих нею заявах по суті справи.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду відзив в якому проти позовних вимог заперечив, також просив суд розглянути справу у його відсутність.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 10.06.2021 року ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Chevrolet» д.н.з. НОМЕР_1 , рахуючись заднім ходом по вул.Промисловій, буд. 4, що у м.Києві, в порушення вимог п.10.9. ПДР України не врахував дорожньої обстановки та скоїв зіткнення з транспортним засобом «TOYOTA» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 та був під його керуванням, що знаходився позаду, внаслідок чого було спричинено механічні ушкодження транспортних засобів.
Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 04.08.2021 року у справі №752/1549/21 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Отже, вина ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб марки «TOYOTA» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить позивачу, та обставини даного ДТП, не потребують доказування.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП, була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «СК «УНІКА»», поліс №204659074. Ліміт відповідальності страхувальника за шкоду, заподіяну майну, відповідно до вказаного поліса становить 130000 грн., 2000 грн. - франшиза.
Позивач ОСОБА_1 після ДТП невідкладно звернувся до ПАТ "Страхова компанія «УНІКА» для оформлення факту настання страхового випадку та отримання страхового відшкодування. 
Відповідно до ремонтної калькуляції №00435177, виготовленої ПрАТ « СК «УНІКА» вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача становила 3020 грн, з них 2000 грн франшиза, а відтак сума страхового відшкодування, яка підлягала виплаті страховиком складала 1020 грн. Акт погодження суми страхового відшкодування між сторонами не підрисувався.
Разом з тим, 23.06.2021 року відповідачем було сплачено страхове відшкодування врозмірі 1020 грн. на визначені позивачем реквізити відповідно до платіжної інструкції № 228977, що не заперечувалося стороною позивача.
Відповідно до п.2.1 ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.
Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при настанні страхового випадку, страховик, відповідно до лімітів відповідальності страхувальника, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», покладено на страховика (винної особи) у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
В своїй заяві про уточнення позовних вимог, сторона позивача фактично збільшила позовні вимоги, посилаючись на отриману ними ремонтну калькуляцію від 15.10.2025 року на суму 13166,87 грн. для відновлювального ремонту автомобіля позивача.
Разом з тим представником позивача не надано доказів понесення позивачем вказаної суми на відновлення його автомобіля. Крім того будь якого експертного висновку чи товарознавчого дослідження щодо вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача суду надано не було, як і не було заявлено клопотання про призначення відповідної судової експертизи, для спростування розміру збитків позивача, які були визначені страховиком, на підставі яких було розраховано та сплачене страхове відшкодування.
Згідно ч.ч.1, 2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Положеннями ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України, визначено що обов`язок доказування покладається на сторони у справі.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6).
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
З урахуванням викладеного суд вважає недоведеною належними та допустимими доказами вимогу щодо стягнення з відповідача 10146,87 грн. страхового відшкодування, а тому відмовляє в задоволенні позову в цій частині.
Стосовно позовних вимог щодо стягнення трьох процентів річних, інфляційних втрат, пені, на суму недоплаченого страхового відшкодування, то суд вважає за необхідне зазначити, що ці вимоги є похідними від суми стягнення страхового відшкодування, як і відшкодування моральної шкоди зі страховика є похідною вимогою щодо встановлення його вини у невиплаті в повному об`ємі страхового відшкодування. Враховуючи, що суд відмовив у стягненні зі страховика страхового відшкодування в розмірі, який визначила сторона позивача, погодившись з сумою яку визначив і сплатив страховик, суд не знаходить законних підстав для задоволення решти позовних вимог.
За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що обставини, на які посилається сторона позивача, як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим та недоведеним, а тому відмовляє в його задоволенні.
Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про стягнення страхового відшкодування.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.
Повний текст рішення буде складено протягом п`яти днів з дня проголошення його вступної та резолютивної частин.

Суддя: