Справа №504/5495/23
Провадження №2/504/510/26

Доброславський районний суд Одеської області

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12.05.2026	с-ще Доброслав	

Доброславський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді - Барвенка В.К.,
за участі: секретаря – Ориник М.В., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, смт. Доброслав, позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) – адвоката Потопальського Сергія Миколайовича (м. Одеса, вул. Жуковського, 14, РНОКПП – невідомий) до ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» (м. Київ, вул. Фізкультурна, 28-Д, код ЄРДПОУ 36789421), треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського Міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, Другий Маліновський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса,- 

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернулася до суду із вказаним позовом до відповідача, яким просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 4607 від 11.07.2021, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., яким стягнуто з позивача на користь відповідача заборгованість в сумі 600890,92 грн., шляхом звернення стягнення на нерухоме майно – житловий будинок АДРЕСА_1 таким, що не підлягає виконанню.
Позов обґрунтовує тим, що 11.07.2021 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. був вчинений виконавчий напис № 4607, яким запропоновано звернути стягнення заборгованості у розмірі 600890,92 грн. шляхом звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок АДРЕСА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг України», боржником за яким є позивач.
Постановою від 11.01.2021 заступника начальника Другого Малиновського відділу ДВ в м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гончаренко Андрієм Віталійовичем відкрито виконавче провадження ВП № 64064866 з примусового виконання виконавчого напису № 4607, вчиненого 11.07.2021 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. Втім про існування відповідного виконавчого напису Позивачці стало відомо у зв`язку з проведенням виконавчих дій, а саме блокуванню карток та накладенню арешту на об`єкт нерухомості.
Позивач вважає, що виконавчий напис № 4607 від 11.07.2021 року порушує його права, оскільки був вчинений з порушенням вимог ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі вчинених написів нотаріусів, зокрема виконавчий напис вчинений нотаріусом 11.07.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, укладений між фінансовою установою та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави вважати, що вчинення виконавчого напису відбулось з недотриманням умов його вчинення щодо подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
21.12.2023 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю ОСОБА_2 .
Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області (Доброва П.В.) від 28.12.2023 відкрито провадження у справі.
05.12.2024 у зв`язку із відстороненням судді ОСОБА_2 від здійснення правосуддя, повторним автоматизованим розподілом судової справи визначено суддю Барвенка В.К. суддею по справі.
05.12.2024 ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області Барвенко В.К. прийняти до свого провадження матеріали цивільної справи та призначеного підготовче судове засідання.
Згідно з Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26 лютого 2025 року № 4273-IX, який набрав чинності 25 квітня 2025 року, змінено найменування Комінтернівський районний суд Одеської області на Доброславський районний суд Одеської області.
В судове засідання позивач та його представник не з`явився, про причини неявки не повідомили.
Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату та час судового розгляду через електронну адресу, не з`явився та по причини неявки не повідомили. 
Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1ст. 4 ЦПК).
Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1ст. 76 ЦПК).
Судом встановлено, що 19 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступником якого є - Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк») та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № РML-501/144/2008. Відповідно до умов вказаного договору, банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 367237 грн., що за курсом НБУ становить 75826 дол. США., посвідчений приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Заботкіною Т.Ю. за реєстровим № 1959.
Предметом іпотеки за цим договором є належне ОСОБА_1 на праві власності нерухоме майно, а саме: житловий будинок під АДРЕСА_1 , загальною площею № 135,8 кв.м.
У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, 11.07.2013 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис № 4607 про звернення стягнення на предмет іпотеки на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в рахунок погашення заборгованості в розмірі 74964,46 доларів США.
Надалі відбулася зміна кредитора у зобов`язанні. Так, права вимоги за вказаним кредитним договором та договором іпотеки перейшли від первісного кредитора ПАТ «ОТП Банк» до нового кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (код ЄДРПОУ 36798421).
Постановою від 11.01.2021 заступника начальника Другого Малиновського відділу ДВ в м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гончаренко Андрієм Віталійовичем відкрито виконавче провадження ВП № 64064866 з примусового виконання виконавчого напису № 4607, вчиненого 11.07.2013 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М.
Пунктом 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання.
Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами, згідно з Переліком документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік).
Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу II цього Порядку).
Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.
Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій врегульовано вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.
Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
Пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
У пункті 1-1 Переліку зазначено, що для одержання виконавчого напису за іпотечними договорами, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання, подаються: оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу.
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (стаття 42 Закону України «Про нотаріат»).
Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція викладені у постановах Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18).
Досліджуючи доводи позивача, судом встановлено, що згідно зібраним у справі доказами, зокрема відповіддю Другого Малиновського відділу ДВ в м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виконавчий напис № 4607 від 11.07.2013 вчинений на підставі договору іпотеки, посвідченого 19.08.2008 приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Заботкіною Т.Ю. за реєстровим № 1959, що свідчить про безспірність заборгованості боржника.
Натомість, посилання представника позивача на виконавчий напис № 4607 від 11.07.2021, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. є необґрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами справи.
Разом з тим, враховуючи приписи статей 76, 81 ЦПК України, обов`язок доведення факту безпідставності вчинення виконавчого напису та спірності заборгованості покладається виключно на Позивачів. Твердження Позивачів про відсутність безспірності на момент вчинення напису є припущеннями, що суперечить ч. 6 ст. 81 ЦПК України
Відповідно до статей 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Оскільки Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, саме на них покладався процесуальний обов`язок надати суду належні, допустимі та переконливі докази того, що процедура вчинення напису порушена.
Проте стороною позивача не надано доказів, які б свідчили про порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису № 4607 від 11.07.2013.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивачів.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 158, 259, 263-265 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені позовної заяви представника позивача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) – адвоката Потопальського Сергія Миколайовича (м. Одеса, вул. Жуковського, 14, РНОКПП – невідомий) до ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» (м. Київ, вул. Фізкультурна, 28-Д, код ЄРДПОУ 36789421), треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського Міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, Другий Маліновський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з часу його проголошення до суду апеляційної інстанції. 

Суддя 	В. К. Барвенко