Справа № 638/16784/25
Провадження № 1-кп/638/1080/26
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2026 року        м. Харків
Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, одружений, дітей на утриманні не має, раніше неодноразово судимий, останній раз:
вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.03.2021 за ч. ч. 2,3 ст. 185, 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці. Звільнений 20.05.2022 у зв?язку із відбуттям покарання;
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України, кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України,
встановив:
Встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучі раніше неодноразово судимим за скоєння корисливих злочинів, повторно вчинив корисливий злочин за наступних обставин.
Так, 18.07.2025 року приблизно о вечірній час доби, але не пізніше 23 години 59 хвилини, більш точний час не встановлено, ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні палати №727, яка розташована в комунальному некомерційному підприємстві «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» Харківської міської ради, а саме за адресою: м. Харків, пров. Ігоря Остаповича, буд. 3-а, побачив свого малознайомого єдиного сусіда по вказаній палаті, гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якого при собі був мобільний телефон торгової марки "Хіаоmі" моделі "Redmi Note 11", з IMEI#1: НОМЕР_1 та IME1#2: НОМЕР_2 , з корпусом темно-синього кольору. Після цього у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме заволодіння вказаним мобільним телефоном, який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману діючи умисно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і їх наслідків та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 попросив у ОСОБА_6 мобільний телефон торгової марки "Хіаоmі" моделі "Redmi Note 11", з IMEI#1: НОМЕР_1 та IMEI#2: НОМЕР_2 , з корпусом темно-синього кольору, який був придбаний ОСОБА_7 , для його користування, нібито здійснити дзвінки та пограти у відеоігри, однак при цьому, ще до початку прохання, вже не мав наміру повертати вказаний мобільний телефон його користувачу, а мав намір протиправно заволодіти ним та розпорядитись на власний розсуд. 
ОСОБА_6 , у свою чергу, повіривши в щирість намірів ОСОБА_5 надав останньому мобільний телефон торгової марки "Хіаоmі" моделі "Redmi Note 11", з IMEI#1: НОМЕР_1 та IMEI#2: НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експерту № 11584 від 08.08.2025, - 3765 грн., скористатись неподалік.
Після чого, ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину, обернув здобуте шахрайським шляхом вищевказане майно, на свою користь та розпорядився ним на свій власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 3765 грн.
Також встановлено, що ОСОБА_5 мав при собі мобільний телефон торгової марки "Хіаоmі" моделі "Redmi Note 11", яким користувався ОСОБА_6 , та яким ОСОБА_5 раніше незаконно заволодів. Крім того, ОСОБА_5 , мав доступ до інтернет банкінгу ОСОБА_6 , а саме застосунок «ПРИВАТБАНК», який завантажений на вказаний телефон, та в якому знаходиться прив?язана банківська картка № НОМЕР_3 , яка зареєстрована на ім?я ОСОБА_6 .
Після чого, ОСОБА_5 , в період часу з 17.07.2025 по 12.08.2025, перебуваючи у комунальному некомерційному підприємстві «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» Харківської міської ради, а саме за адресою: м. Харків, пров. Ігоря Остаповича, буд. 3-а, маючи на меті обернення на свою користь чужих грошових коштів, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, переслідуючи умисел на несанкціоноване втручання в роботу електронних комунікаційних систем, використовуючи мобільний телефон "Хіаоmі" моделі "Redmi Note 11" ОСОБА_5 , самочинно, без дозволу ОСОБА_6 , незаконно втрутився в мобільний додаток «ПРИВАТ24» для дистанційного керування банківською карткою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_3 , яка відкрита на ім?я потерпілого ОСОБА_6 .
Після чого, використовуючи повідомлені раніше ОСОБА_6 банківські дані вказаної банківської картки та пароль від додатку «ПРИВАТ24», ОСОБА_5 , заволодів та розпорядився на власний розсуд грошовими коштами, які знаходились на банківській картці «Приватбанку» № НОМЕР_3 , яка відкрита на ім?я ОСОБА_6 , наступним чином, а саме здійснив переводи грошових коштів на власну банківську картку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_4 : 17.07.2025 о 04:55 год. у сумі 2512 гривень 50 копійок; 17.07.2025 о 05:23 год. у сумі 80 гривень; 08.08.2025 о 00:28 год. у сумі 2914 гривень 50 копійок; 08.08.2025 о 00:36 год. у сумі 1256 гривень 25 копійок; 08.08.2025 о 09:29 год. у сумі 55 гривень; 09.08.2025 о 06:08 год. у сумі 2311 гривень 50 копійок; 09.08.2025 о 13:11 год. у сумі 55 гривень; 09.08.2025 о 18:15 год. у сумі 600 гривень; 11.08.2025 19:57 год. у сумі 2914 гривень 50 копійок; 12.08.2025 о 04:37 год. у сумі 65 гривень.
В результаті чого, ОСОБА_5 , спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 , на загальну суму 12 764 грн. 25 коп.
Крім того, ОСОБА_5 , будучи достеменно обізнаним про введення воєнного стану поширеного на території України, коли підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території та державного кордону України, на порушення порядку, встановленого Конституцією України будучи обізнаним про Указ Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закон України № 2102-1X від 24.02.2022 «Про Затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», вчинив умисні дії з таємного викрадення чужого майна.
В період часу з 17.07.2025 по 12.08.2025 ОСОБА_5 мав при собі мобільний телефон торгової марки " Хіаоmі" моделі "Redmi Note 11", яким користувався ОСОБА_6 та яким ОСОБА_5 раніше незаконно заволодів. У вказаний період ОСОБА_5 , мав доступ до інтернет банкінгу ОСОБА_6 , а саме застосунок «ПРИВАТБАНК», який завантажений на вказаний телефон, та в якому знаходиться прив?язана банківська картка № НОМЕР_3 , яка зареєстрована на ім?я ОСОБА_6 . В цей момент у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення грошових коштів.
Так, ОСОБА_5 в період часу з 17.07.2025 по 12.08.2025, перебуваючи у комунальному некомерційному підприємстві «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» Харківської міської ради, а саме за адресою: м. Харків, пров. Ігоря Остаповича, буд. 3-а, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме, грошових коштів ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, таємно, шляхом вільного доступу, знаючи банківські дані вищевказаної картки, які йому попередньо стали відомі від ОСОБА_6 , заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 шляхом здійснення переводів грошових коштів з банківської карти останнього № НОМЕР_3 на власну банківську картку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_4 : 17.07.2025 о 04:55 год. у сумі 2500 гривень; 17.07.2025 о 04:55 год. у сумі 2512 гривень 50 копійок; 17.07.2025 о 05:23 год. у сумі 80 гривень; 08.08.2025 о 00:28 год. у сумі 2914 гривень 50 копійок; 08.08.2025 о 00:36 год. у сумі 1256 гривень 25 копійок; 08.08.2025 о 09:29 год. у сумі 55 гривень; 09.08.2025 о 06:08 год. у сумі 2311 гривень 50 копійок; 09.08.2025 о 13:11 год. у сумі 55 гривень; 09.08.2025 о 18:15 год. у сумі 600 гривень; 11.08.2025 о 19:57 год. у сумі 2914 гривень 50 копійок; 12.08.2025 о 04:37 год. у сумі 65 гривень.
Заволодівши грошовими коштами, ОСОБА_5 розпорядився ними на власний розсуд та спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 12 764 грн. 25 коп.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за:
за ч. 1 ст. 361 КК України, тобто несанкціоноване втручання в роботу електронних комунікаційних систем;
за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном, шляхом обману, вчинене повторно;
за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану. 
У судовому засіданні обвинувачений вину у вчинених кримінальних правопорушеннях, визнав у повному обсязі, розкаявся, просив призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Зокрема, вказав, що у липні місяці 2025 року побачив телефон у ОСОБА_6 та попросив його зателефонувати. Взяв телефон, після чого не повернув його. Також вказав, що знаходився з потерпілим в одній палаті в комунальному некомерційному підприємстві «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» Харківської міської ради, а саме за адресою: м. Харків, пров. Ігоря Остаповича, буд. 3-а, де останній попросив його придбати напій та надав свою банківську картку. Після чого через застосунок у телефоні здійснив переведення коштів. Кошти витратив на придбання ліків, оплатив заборгованості за світло.
Захисник у судовому засіданні вказала, що захист не оспорює кваліфікацію дії, за якими обвинувачується ОСОБА_5 . Просила врахувати те, що обвинувачений розкаявся, вину визнав, є інвалідом ІІІ групи, має мати, яка потребує догляду. У зв`язку з чим, захист просить призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі. 
Потерпіла ОСОБА_7 до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Проти розгляду кримінального провадження в порядку ст. 349 КПК України не заперечує, цивільного позову не заявляла.
Потерпілий ОСОБА_6 до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Проти розгляду кримінального провадження в порядку ст. 349 КПК України не заперечує, цивільного позову не заявляв.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги те, що прокурор та потерпілі не оспорювали фактичні обставини провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, переконавшись у добровільності позиції останнього, роз`яснивши обвинуваченому про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за: 
за ч. 1 ст. 361 КК України, тобто несанкціоноване втручання в роботу електронних комунікаційних систем;
за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном, шляхом обману, вчинене повторно;
за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану. 
Суд враховує, що відповідно до ст.50 КК України, складовими покарання є не тільки кара та виправлення засуджених, а й запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так й іншими особами, що є найбільш актуальним в обстановці, що склалася.
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у своїй постанові від 09 жовтня 2018 року у справі №756/4830/17-к вказала про те, що визначені уст.65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Визначаючи вид та міру покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує: тяжкість скоєних правопорушень, характер та ступінь тяжкості наслідків, що настали; їх суспільну небезпеку; а також, враховує особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд зазначає, що вчинені ОСОБА_5 правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України є: 
за ч.1 ст. 361 КК України – кримінальним проступком;
за ч.2 ст. 190 КК України – нетяжким злочином;
за ч. 4 ст. 185 КК України – тяжким злочином.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого, суд встановив, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є уродженцем м. Харкова, громадянином України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, одружений, дітей на утриманні не має, на диспансерному (профілактичному) обліку не перебуває, впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КНП ХОР «ОПНД №3» не звертався. Раніше неодноразово судимий, останній раз:
вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.03.2021 за ч. ч. 2,3 ст. 185, 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці. Звільнений 20.05.2022 у зв?язку із відбуттям покарання;
Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.
Як випливає із змісту ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
При призначенні покарання суд керується також положенням п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23.10.2003 року, згідно якого суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, який вчинив кримінальні правопорушення в умовах воєнного стану, повторно, та є особою, котра неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, що свідчить про його негативну соціальну спрямованість, у зв`язку з чим вважає за можливе призначити йому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, за правилами ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, а саме призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань, у виді позбавлення волі. 
На думку суду, виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства є неможливим, та саме такі покарання будуть справедливими, необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов не заявлявся .
Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати, в частині витрат пов`язаних з проведенням експертизи по кримінальному провадженню підлягають стягненню з обвинуваченого на підставі ст.ст.118, 124, 126 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. 
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 361, ч. 2 ст. 190, ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст. 361 КК України у вигляді 2 років обмеження волі;
- за ч.2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі;
- за ч.4 ст. 185 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у вигляді 5 (п`яти) років 2 (два) місяці позбавлення волі.
Після набрання вироком законної сили, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримати для відбуття покарання.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення судової експертизи № 11584 від 08.08.2025 у розмірі 2544,48 грн.
Речовий доказ, а саме предмет, що був вилучений слідчим СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 06.08.2025 за адресою: м. Харків, вулиця Котельниківська, 3, а саме мобільний телефон ТМ "Хіаоmі" моделі "Redmi Note 11" з IMEI#1: НОМЕР_1 та IMEI#2: НОМЕР_2 , синього кольору, в синьому силіконовому чохлі, - вважати повернутим власнику.
Речовий доказ, а саме: предмет, що був вилучений слідчим СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_9 20.07.2025 року під час проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Ігоря Остаповича, буд. 3-А, палата № 727, а саме: 1) змив з поверхні ліжка, що поміщено до паперового конверту «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ», - знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів: засудженим з дня отримання копії вироку, іншими учасникам судового провадження з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1