Справа № 692/447/26
Провадження № 2/692/510/26
12.06.26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2026 року с-ще Драбів

Драбівський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Левченко Л.О.
за участю секретаря Савенко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
УСТАНОВИВ:
Позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» обґрунтовує тим, що 04.03.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір № 5359191 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який було укладено сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису у відповідності до ст. 12 ЗУ "Про електронну комерцію». Сума кредиту складає 7000грн., строк кредиту 360 днів (з 04.03.2025 по 27.02.2026), періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Кошти перераховано на платіжну картку № НОМЕР_1 . ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання виконало та надало відповідачу кредит в сумі 7000,00грн. шляхом зарахування кредитних коштів на вказану платіжну картку відповідача. ТОВ «Лінеура Україна» не є банківською установою, тому зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача відбулось через платіжні системи ТОВ «Універсальні платіжні рішення».
Зазначив, що нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, договором передбачено стандартну процентну ставку 0,95% в день. У період з 04.03.2025 по 30.10.2025 відповідачем здійснено оплату на рахунок первісного кредитора у розмірі 20,00грн, які враховано як оплату процентів. Сума заборгованості за договором нарахована первісним кредитором у формі поденного розрахунку заборгованості. 
30.10.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» укладено договір факторингу № 30/10/2025, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набув право грошової вимоги до відповідача. Тому до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 5359191 від 04.03.2025. Загальна сума заборгованості склала 27206,50грн., з якої: заборгованість по тілу кредиту - 7000грн., заборгованості за процентами - 16006,50грн., штрафні санкції 3500грн. та комісія за надання кредиту: 700,00грн.
Вказує, що станом на дату укладання Договору факторингу від 30.10.2025 № 30/10/2025, строк дії Договору № 5359191 від 04.03.2025 не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у період з 31.10.2025 по 27.02.2026 року (120 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 7980,00грн. тому загальний розмір заборгованості з нарахованих процентів складає 23986,50грн. (16006,5грн. процентів, нарахованих первісним кредитором та нараховані позивачем проценти у сумі 7980,00грн.) 
Зазначає, що фактично загальний розмір заборгованості відповідача за договором № 5359191 від 04.03.2025 становить 35186,50грн., яка складається з суми заборгованості за тілом кредиту: 7000,00грн., нарахованих процентів первісним кредитором 16006,50грн. та нарахованих позивачем процентів за 120 календарних дні 7980,00грн., штрафних санкцій 3500,00грн. та комісії за надання кредиту: 700,00грн.
Вказує, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2662,40грн., а витрати на правову допомогу становлять 10000,00грн.
За таких умов позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості у розмірі 35186,00грн., сплачений судовий збір у розмірі 2662,40грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00грн. Також клопотав про витребування доказів в АТ «Універсал Банк».
Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 01.04.2026 відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Також задоволено клопотання сторони позивача про витребування доказів у АТ «Універсал Банк».
Від відповідача ОСОБА_1 на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив, про дату та час судового засідання відповідач була повідомлена належним чином, заяв та клопотань не надсилала.
13.04.2026 від АТ «Універсал Банк» надійшла запитувана інформація.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, що згідно Договору № 5359191 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 04.03.2025, укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» (товариство) та відповідачем ОСОБА_1 (клієнт), він підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 81236 04.03.2025 о 09:13:49 та його предметом є кредит у гривні. 
Сторони погодили істотні умови договору, зокрема суму кредиту: 7000,00грн., строк кредиту 360 днів з періодичністю платежів зі сплати процентів: кожні 30 днів, комісію за надання кредиту: 700,00грн. стандартну процентну ставку 0,95% в день. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою складає за весь строк користування за стандартною ставкою за весь строк користування: 2639,62% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою за увесь строк користування кредитом: 31640,00грн.
Згідно п. 2.1 Договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу НОМЕР_1 .
Згідно п. 3.1 Договору проценти нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи з кількості днів у місяці та у році.
Згідно п. 4.1 Договору сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення здійснюватимуться гідно з Графіком платежів.
Згідно п. 5.4.1 Договору клієнт зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит та сплатити комісію і проценти за користування кредитом, штрафні санкції (у разі їх наявності) та інші платежі, передбачені договором.
Додатком № 1 до вказаного договору є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, відповідно до якої дата видачі кредиту: 04.03.2025, дата платежу: з 02.04.2025 по 26.02.2026 (12 розрахункових періодів по 30 днів), чиста сума кредиту 7000,00грн., сума платежу за розрахунковий період усього 31640,00грн., проценти за користування кредитом, всього: 23940,00грн., комісія: 700,00грн., реальна річна процентна ставка 2639,62%, загальна вартість кредиту 31640,00грн. Дана таблиця підписана від клієнта електронним підписом одноразовим ідентифікатором 81236.
Додатком № 2 до вказаного договору є інформаційне повідомлення, підписане ОСОБА_1 електронним підписом 81236, де ОСОБА_1 надала дані третіх осіб для можливої подальшої взаємодії при врегулюванні простроченої заборгованості.
Згідно даних паспорта споживчого кредиту - Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), він містить відомості про умови кредитування щодо кредиту у розмірі 7000,00грн. строком на 360 днів та підписаний ОСОБА_1 04.03.2025 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 86320.
Згідно договору про переказ коштів № ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 його сторонами є ТОВ «Універсальні платіжні рішення» (замовник) та ТОВ «Лінеура Україна» (партнер). Згідно п. 1.1 Договору його предметом є надання замовником послуг партнеру з переказу коштів та співробітництво сторін з метою надання клієнтам послуг виплати.
Згідно повідомлення ТОВ «УПР» № 1-0311 від 03.11.2025 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта 04.03.2025 о 09:14:12 на суму 7000,00грн., номер картки НОМЕР_1 , з призначенням платежу: зарахування 7000,00грн. на карту НОМЕР_1 . 
Відповідно до договору факторингу № 30/10/2025 від 30 жовтня 2025 року, укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» (клієнт) та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (фактор), до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» відступлено право грошової вимоги, строк виконання за якою настав або виникне у майбутньому, до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Згідно копії платіжного доручення № 6433 від 31.10.2025 ТОВ ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» переказало ТОВ «Лінеура Україна» кошти у розмірі 4552371,37грн. як сплату за договором факторингу № 30/10/2025 від 30.10 2025. Без ПДВ. 
Згідно положень Акту прийому-передачі реєстру боржників та Акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному вигляді за Договором Факторингу 30/10/2025 від 30 жовтня 2025 року, фактор ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» прийняв вказаний реєстр боржників кількістю боржників 4148, загальна сума заборгованості складає 61781311,37 грн.
Згідно Реєстру Боржників від 30.10.2025, за № 898 вказано відомості про боржника: ПІБ: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , номер кредитного договору 5359191, заборгованість за основною сумою боргу: 7000,00грн., сума заборгованості за відсотками становить: 16006,50грн., сума заборгованості по комісії: 700,00грн., сума заборгованості за пенею і штрафами: 3500,00грн., сума заборгованості разом: 27206,50грн., кількість днів прострочення виконання кредитних зобов`язань 210.
Згідно повідомлення ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» б/н, від 31.10.2025, щодо повідомлення боржників про відступлення права вимоги за кредитними договорами, адресованого ТОВ «Лінеура Україна», ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» повідомляє про розміщення в особистих кабінетах боржників повідомлення про відступлення права вимоги з зазначенням банківських реквізитів нового кредитора та направлення СМС-повідомлень боржникам про відступлення прав вимоги, зокрема, таке повідомлення надсилалось за номером НОМЕР_2 31.10.2025 о 11:55, ID договору: 5359191. 
Відповідно до разрахунку заборгованості ТОВ «Лінеура Україна» за Договором № 5359191 від 04.03.2025 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 30.10.2025, позичальник ОСОБА_1 , він зроблений за період 04.03.2025 по 30.10.2025. Тіло кредиту: 7000,00грн., всього нараховано процентів за користування 16026,50грн., всього нараховано штрафних санкцій - 3500,00грн., всього нараховано комісій: 700,00грн. всього сплачено: 20,00грн., до сплати всього 27206,50грн. 
Відповідно до разрахунку заборгованості ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за Договором 5359191 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 04.03.2025 за 120 календарних дні (31.10.2025-27.02.2026), позичальник ОСОБА_1 , він зроблений за період 31.10.2025-27.02.2026. Сума основного боргу, на який нараховуються проценти: 7000,00грн., процентна ставка: 0,95%, сума нарахованих процентів за користування грошовими коштами: 7980,00грн., інформація про оплати: 0,00грн.
Згідно повідомлення АТ «Універсал Банк» вих. № БТ/Е-13662 від 13.04.2026 на ім`я ОСОБА_1 , НОМЕР_4 , банком було емітовано картку № НОМЕР_1 . 04.03.2025 на картку надійшло зарахування коштів у розмірі 7000,00грн. Враховуючи те, що платіж проведено не по реквізитах, а через платіжну систему, у банку відсутня інформація щодо відправника та призначення, відповідно підтвердити чи спростувати факт того, що платіж було здійснено за ініціативою ТОВ «Лінеура Україна» через платіжного провайдера ТОВ «УПР» банк не може.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Факт укладення договору про надання споживчого кредиту, а також досягнення згоди щодо його істотних умов відповідачем не заперечується.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Вказаним Договором про надання споживчого кредиту позичальник зобов`язалась повернути отримані грошові кошти та сплатити проценти за їх користування.
Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі.
ОСОБА_1 усунулась від виконання передбачених договором обов`язків та отримані кредитні кошти у повній мірі не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом та відсотками. 
Тому суд погоджується з вимогою про стягнення заборгованості за сумою кредиту у розмірі 7000,00грн. та сумою заборгованості за відсотками у розмірі 23986,50 грн., з яких 16006,50грн. процентів нарахованих первісним кредитором та 7980,00грн. нараховано позивачем, а всього на суму 30986,50грн.
Щодо вимоги про стягнення штрафних санкцій на суму 3500,00грн. суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, яка розраховується у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, яка розраховується у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Отже, штраф і пеня є різновидами неустойки, які відрізняються тим, що розмір пені залежить від тривалості прострочення боржника, а штраф не залежить.
Згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
В Україні воєнний стан, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ, введений із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб та неодноразово продовжено, станом на даний час воєнний стан триває.
Враховуючи викладене, той факт, що кредитний договір укладено 04.03.2025, у суду відсутні підстави для стягнення заборгованості за штрафними санкціями в сумі 3500,00грн., тому позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення.
Щодо вимоги про стягнення комісії за надання кредиту у розмірі 700,00грн.
Пунктом 1.4 кредитного договору № 5359191 від 04.03.2025, передбачено комісію, за надання кредиту у розмірі 700грн., що нараховується одноразово при наданні кредиту
Згідно норм ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
За положеннями частини п`ятої статті 11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент укладення спірного кредитного договору) до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.
Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними.
Відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.
Нормами ч. 5 ст. 14 Закону України «Про споживче кредитування» передбачена заборона вимагати від споживача укладення договору про споживчий кредит як обов`язкової умови придбання будь-яких товарів чи послуг у кредитодавця або у його спорідненої чи пов`язаної особи.
Згідно ч. 5 ст. 12 вказаного Закону умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своєму правовому висновку у постанові від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15 (провадження № 61-8862сво18) зазначив, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Оскільки надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при реалізації прав та обов`язків за кредитним договором, тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Отже, виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено номативно-правовими актами.
Частиною першою, другою статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.
Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку.
У Договорі № 5359191 від 04.03.2025 зазначено, що комісія нараховується за надання кредиту, що суперечить вищевикладеним вимогам закону, які забороняють встановлювати будь-яку зустрічну оплату з боку позичальника за надання кредиту.
Тому вимога про стягнення комісії за надання кредиту у розмірі 700,00грн. до задоволення не підлягає.
Підсумовуючи викладене, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача належить стягнути суму заборгованості у загальному розмірі 30986,50грн., що включає суму заборгованості за тілом кредиту та відсотками. 
Щодо розподілу судових витрат слід зазначити наступне. 
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2343,80грн.
Позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 10000,00грн.
Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи. 
На підтвердження понесених витрат відповідача на правову допомогу до матеріалів позову додано його представник надав суду копію договору про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024, копію заявки № 16800 від 23.02.2026 на виконання доручення до договору № 10/12-2024 від 10.12.2024, копію акту № 16800 від 23.03.2026 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024, копію рахунку на оплату № 16800-23/03-2026 від 23 березня 2026 року.
Згідно Р.І Договору про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024 «Предмет договору», укладеного між ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем, сторони визначили предмет договору у виді юридичної допомоги клієнту в обсязі та на умовах передбачених договором. Пунктом 2.2 Договору визначено види послуг щодо надання правової допомоги.
При цьому згідно Р.4 Договору «Порядок оплати послуг адвоката» отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару, клієнт здійснює оплату гонорару адвокату протягом 30 календарних днів з моменту набуття рішенням суду законної сили. 
Згідно Заявки № 16800 від 23.02.2026 клієнт доручає, а адвокат зобов`язується надати послуги професійної правничої допомоги у рамках цивільного судочинства в суді першої інстанції по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 5359191 від 04.03.2025, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 . Заявкою визначено перелік видів робіт (10 найменувань) та вартість. Загальна вартість робіт визначена у сумі 10000,00грн. 
Згідно рахунку на оплату № 16800-23/03-2026 від 23 березня 2026 року, визначено найменування робіт та послуг їх кількість та вартість. Так, надано 10 послуг, на які витрачено 12 год., загальну вартість послуг визначено у сумі 10000,00грн.
Згідно копії акту № 16800 від 23.03.2026 прийому-передачі виконаних робіт згідно Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024, вказано найменування робіт та послуг загальною кількістю 10, кількість витраченого часу та вартість послуг. Загальна вартість наданих послуг визначена у сумі 10000,00грн.
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Як зазначив Верховний суд у своїй постанові 24 січня 2022 року по справі № 757/36628/16-ц, у відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30 червня 2022 року у справі № 915/517/21 містить висновок, що «відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Отже, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Подібні правові позиції викладено у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/14598/20 та додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18».
Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги. За неможливості встановити умови щодо порядку обчислення, форми та ціни правової допомоги згідно з умовами договору суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Такий висновок зроблено у постанові КЦС ВС від 28 вересня 2022 року по справі № 529/201/20.
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).
Договором про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024 визначено, що отримання винагороди адвоката за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару, проте не вказано його вартість та складові такої вартості та не визначено перелік і розмір послуг, пов`язаних з наданням правової допомоги. У заявці, рахунку адвоката та актіприйому-передачі виконаних робіт визначено перелік наданих послуг, зокрема, дослідження наданих клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи, на що витрачено 1 год., письмова юридична консультація, складення письмового консультаційного висновку, на що витрачено 1 год., складення та оформлення інших документів (крім процесуальних) - додатків до позовної заяви (витяг з реєстру боржників, рахунок на оплату послуг адвоката, акт прийому-передачі виконаних робіт та інші необхідні документи), на що витрачено 1 год., складення та оформлення процесуальних документів, необхідних для розгляду цивільної справи в суді 1 інстанції (відповідь на відзив, письмові пояснення, заяви, клопотання, клопотання про витребування доказів) на що витрачено 2 год., представництво інтересів під час здійснення цивільного судочинства, в тому числі участь у судових засіданнях, на що витрачено 2 год. 
Суд звертає увагу, що дана справа є типовою та нескладно, вказаний позов було подано шляхом його направлення через систему «Електронний суд», а розгляд самої справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, відповідач не надавав документів, що викликали необхідність готувати відповіді на них, зокрема, відповідь на відзив. Також суду не надано доказів підготовки письмового консультаційного висновку.
Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи обставини цієї справи, вказані вище, складність та категорію справи, а також положення ЄСПЛ та практику Верховного Суду щодо стягнення витрат на правову допомогу в цілому, суд вважає розмір витрат позивача завищеним, тому до стягнення підлягають такі витрати у розмірі 3000,00грн., що і буде становити співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у цій справі.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 15,16, 141, 268, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 512, 526, 612, 625, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд 
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (код ЄДРПОУ 44559822) заборгованість за Договору про надання споживчого кредиту № 5359191 від 04.03.2025 у розмірі 30986,50грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» судовий збір в сумі 2343,80грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» 3000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст.ст. 354-356 ЦПК України.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.
Сторони по справі:
Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», код ЄДРПОУ 44559822, адреса: 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 27. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Л.О. Левченко