ПОСТАНОВА 
Іменем України

09 червня 2026 року         м. Кропивницький

справа № 387/1574/25
провадження № 22-ц/4809/1066/26 
Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.
суддів: Єгорової С.М., Карпенка О.Л. 
з участю секретаря: Демешко Л.В.

 Учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвоката Манзюк Т.Ю.
відповідач – Фермерське господарство «Зернопродукт».
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Манзюка Тараса Юрійовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 02 березня 2026 року, у складі головуючого судді Солоненко Т.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Зернопродукт» про стягнення збитків, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Фермерського господарства «Зернопродукт» про стягнення збитків у формі упущеної вигоди.
В обгрунтування позовних вимог вказувала, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 7,069 га з кадастровим номером 3521781500:02:002:0234 та земельної ділянки площею 6,9977 га з кадастровим номером 3521781500:02:002:0236, які розташовані за межами населеного пункту Гнатівської сільської ради Новоукраїнського (Добровеличківського) району Кіровоградської області.
Зазначала, що 15 лютого 2016 року між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Волков В.В.» було укладено договори оренди щодо:
- оренди земельної ділянки кадастровий номер 3521781500:02:002:0234 загальною площею 7,069 га, яка розташована на території Гнатівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, право оренди зареєстроване у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.03.2006, номер запису про державну реєстрацію 13556326, строк дії договору оренди – 7 років.
- оренди земельної ділянки кадастровий номер 3521781500:02:002:0236, загальною площею 6,9977 га, яка розташована на території Гнатівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, право оренди зареєстроване у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.03.2016, номер запису про державну реєстрацію 13557670, строк дії договору оренди 7 років.
Вказувала, що Фермерське господарство «Волков В.В.» припинено, та правонаступником якого є Фермерське господарство «Землепродукт».
Строк дії зазначених договорів оренди закінчився - 01.03.2023, проте, у момент закінчення дії договорів оренди позивачці стало відомо про існування додаткових угод від 15.12.2022 про продовження (поновлення) строку дії договорів оренди, які вона не підписувала, у зв`язку з цим, позивачка звернулась до суду з віндикаційними позовами.
Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 13.06.2024 у справі №387/614/23 ухвалено усунути перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні користування земельною ділянкою площею 6,9977 га кадастровий номер 3521781500:02:002:0234, яка розташована на території Гнатівської сільської ради Новоукраїнського (Добровеличківського) району Кіровоградської області, шляхом повернення її з незаконного володіння власнику; скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію іншого речового права, індексний номер рішення 65546842, яке здійснено на підставі додаткової угоди до договору оренди землі від 15.11.2022 щодо права оренди на земельну ділянку площею 6,9977 кадастровий номер 3521781500:02:002:0234, яка розташована на території Гнатівської сільської ради Новоукрїнського (Добровеличківського) району Кіровоградської області.
Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 13.06.2024 у справі №387/613/23 позовні вимоги задоволено в повному обсязі, ухвалено: усунути перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні користування земельною ділянкою площею 7,069 га кадастровий номер 3521781500:02:002:0236, яка розташована на території Гнатівської сільської ради Новоукраїнського (Добровеличківського) району Кіровоградської області, шляхом повернення її з незаконного володіння власнику; скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію іншого речового права, індексний номер рішення 65547407, яке здійснено на підставі додаткової угоди до договору оренди землі від 15.11.2022 щодо права оренди на земельну ділянку площею 7,069 кадастровий номер 3521781500:02:002:0236, яка розташована на території Гнатівської сільської ради Новоукрїнського (Добровеличківського) району Кіровоградської області.
Матеріалами зазначених справ підтверджено той факт, що відповідач з 15.11.2022 по 16.04.2025 використовував земельні ділянки, які є у власності позивачки. 
Тобто, протягом 2 повних аграрних сезонів.
Судові рішення у справах №387/613/23 та №387/614/23 набрали законної сили 30.09.2024, з моменту повернення апеляційних скарг відповідачу, але раніше припинити право оренди позивачка не мала можливості, оскільки справи повернулись до суду першої інстанції 11.02.2025, а для проведення державної реєстрації припинення необхідним є отримання рішення суду з відміткою про набрання рішенням законної сили.
Внаслідок створених відповідачем перешкод у користуванні позивачкою земельними ділянками, остання не отримала доходів, які могла б одержати за звичайний умов. 
Враховуючи наведені обставини, ОСОБА_1 має право на стягнення збитків у вигляді відшкодування неодержаних доходів із зазначених земельних ділянок (упущеної вигоди).
З метою оцінки розміру збитків між позивачкою та Кіровоградською РПТПП укладено договір про надання послуг №64/07/25 від 02.07.2025 предметом якого є надання експертного висновку.
Відповідно до експертного висновку Кіровоградської РТПП №В-152 від 02.07.2025, загальна сума коштів, яка могла би бути виручена з продажу насіння соняшника за 2023, 2024 роки, при самостійному господарюванні на належних їй земельних ділянках, становить 883 179,98 грн.
Однак, внаслідок створених відповідачем перешкод у користуванні земельними ділянками, позивачка не отримала дохід, який могла б отримати за звичайних обставин.
Просила стягнути з Фермерського господарства «Зернопродукт» на її користь 883 179,98 грн на відшкодування збитків у формі упущеної вигоди, та вирішити питання про розподіл судових витрат.
Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 02 березня 2026 року у задоволенні позову відмовлено.
Позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову у повному обсязі. 
В апеляційній скарзі позивачка посилається на те, що відповідач у період з 15 листопада 2022 року по 16 квітня 2025 року протиправно використовував земельні ділянки, які є власністю позивачки.
Зазначає, що протягом двох аграрних сезонів позивачка не мала можливості використовувати свої земельні ділянки та вирощувати продукцію, та як наслідок отримувати прибуток. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення апеляційної скарги без задоволення. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.
Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам виходячи із наступного.
Звернувшись із цим позовом до суду позивачка посилалася на те, що відповідач за період з 15.11.2022 по 16.04.2025 протиправно використовував земельні ділянки, які є власністю позивачки зазначивши, що вона як власник земельних ділянок могла би отримувати дохід при самостійному господарюванні на належних їй земельних ділянках за 2023, 2024 роки навівши свій розрахунок збитків, який становить - 883 179,98 грн . 
Відмовляючи у задоволенні цього позову, суд першої інстанції послався на те, що наданий позивачкою розрахунок не доводить належним чином завданих ОСОБА_1 збитків (упущеної вигоди) та їх розміру, а також причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та цими збитками, оскільки зроблений на підставі відповідних статистичних даних, виходячи з середньої урожайності та цін на сільськогосподарську продукцію ФГ «Ткаченка Володимира Леонідовича».
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 як власник земельних ділянок могла би отримати дохід саме у заявленому розмірі - 883 179,98 грн при самостійному господарюванні на належних їй земельних ділянках за 2023, 2024 роки, тобто зазначена сума збитків, обґрунтовується припущенням про можливість отримання такого прибутку.
Також матеріали справи не містять доказів того, що позивачка обробляє земельні ділянки самостійно.
Неодержаний дохід (упущена вигода) - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується.
При цьому пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов`язків. При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті кредитором для їх одержання. У виді упущеної вигоди відшкодовуються ті збитки, які могли б бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання. Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є підставою для його стягнення.
Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).
Тому, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність позовних вимог, яких доводи апеляційної скарги не спростовують.
Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу адвоката Манзюка Тараса Юрійовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 02 березня 2026 року – залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя:   О.Л.Дуковський 

  Судді:   С.М. Єгорова
О.Л. Карпенко