П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/22877/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Романченко Євген Юрійович 
Суддя-доповідач - Курко О. П. 
29 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Курка О. П. 
суддів: Ватаманюка Р.В.  Боровицького О. А. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 травня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 11 травня 2026 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини за період 28.09.2024 по 27.10.2024.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини за період 28.09.2024 по 27.10.2024.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач перебував на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 .
З довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 21.08.2022 №778/22 вбачається, що молодший сержант ОСОБА_1 12.08.2022 отримав: вогнепальне осколкове поранення. За обставин: 12.08.2022 в районі населеного пункту Новобахмутівка, Донецької області, виконуючи бойове завдання, під час мінометного обстрілу з боку військ російської федерації отримав вогнепальне осколкове поранення лівої крижової ділянки, вогнепальний перелом багато відламковий лівої клубової кістки, проникаючий в черевний простір черевну порожнину. Також отримав мінно-вибухове уламкове поранення правої бокової ділянки живота та вогнепальне осколкове поранення дотичне лівого плеча (поверхневе). Поранення сталось під час виконання обов`язків військової служби в районі бойових дій, одержані під час захисту Батьківщини, захисту незалежності, сувернітету та територіальної цілісності України. 
Відповідно до довідки Національного військово-медичного клінічного центру "Головний військовий клінічний госпіталь" від 23.09.2022 №6354 проведено медичний огляд у гарнізонній військово-лікарській комісії НВМКЦ "ГВКГ" 23.09.2022. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання) травми, поранення, контузії, каліцтва): Стан після операцій: 13.08.2022 - лапаротомії, 15.08.2022 релапаротомії, видалення тампонів кінцевої ілеостомії з приводу вогнепального кульового наскрізного поранення (12.08.2022) живота з пошкодженням куполу сліпої кишки, багатоуламкового перелому бокових мас та крила здухвинної кістки зліва. Функціонуюча ілеостома. Посттравматична нейропатія лівого сідничного нерву. Встановлено, що поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. (Довідка про обставини травми видана командиром в/ч НОМЕР_2 №778/22 від 21.08.2022). На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів. За наказом МОЗ №370 від 04.07.2007 - травма тяжка.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 19.09.2024 №50 проведено медичний огляд ВЛК КНП "КМКЛ №18" 19.09.2024. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання: Вентральна післяопераційна грижа великих розмірів. Причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва: Захворювання, НІ, не пов`язане із захистом Батьківщини. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.
З витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 11.02.2025 №1063 встановлено, що захворювання молодшого лейтенанта ОСОБА_1 пов`язане із захистом Батьківщини.
Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 28.09.2024 №282 молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , командира зенітно ракетного взводу вважати, таким що перебуває у відпустці для лікування у зв`язку із хворобою або для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) з 28 вересня 2024 року по 27 жовтня 2024 року.
Позивачем було направлено рапорт, в якому просив, зокрема нарахувати та виплатити йому додаткову винагороду у збільшеному до 100000,00 грн згідно постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 пропорційно періоду перебування у відпустці за станом здоров`я, рекомендованій довідкою ВЛК №50 від 19.09.2024.
Військова частина НОМЕР_1 листом від 17.03.2025 №2574 відмовила позивачу у нарахуванні та виплаті додаткової винагороди.
Позивач вважає, що йому протиправно не нараховувалась та не виплачувалась додаткова винагорода з розрахунку 100000 грн на місяць за час перебування у відпустці за станом здоров`я, тому звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII(далі - Закон №2232-XII).
Відповідно до частини 1статті 1 Закону №2232-XIIзахист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Згідно з частиною 1статті 2 Закону №2232-XIIвійськова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
В силу статті 1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ(далі - Закон №2011-ХІІ) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно пункту 1статті 9 Закону №2011-XIIдержава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частиною 2статті 9 Закону №2011-XIIпередбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно частини 4 статті 9 Закону №2011-XIIгрошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану" у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та триває до теперішнього часу.
Абзацом 1 пункту 1 постанови №168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
При цьому, постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.
Також, пунктом 11 розділу XXXIV Порядку №260 визначено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включаються військовослужбовці, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Відповідно до пункту 12 розділу XXXIV Порядку №260 підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Згідно пункту 13 розділу XXXIV Порядку №260 військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ) під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі охорони здоров`я (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки.
Спірним питання в межах розгляду даної справи є наявні у позивача права на нарахування та виплату додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 № 168 за час перебування у відпустці за станом здоров`я, у зв`язку з отриманим 12.08.2022 пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини.
Суд зазначає, що документально підтверджено, що позивач 12.08.2022 отримав: вогнепальне осколкове наскрізне поранення живота в правій клубовій ділянці, лівої поперекової ділянки з пошкодженням куполу сліпої кишки, багатоуламковий перелом бокових мас крижі та крила здухвинної кістки зліва, вогнепальне осколкове поранення дотичне лівого плеча. За обставин: безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях під час захисту Батьківщини. Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.
Позивач в період з 28.09.2024 по 27.10.2024 перебував у відпустці за станом здоров`я, що підтверджується наявним в матеріалах справи доказами.
Сторонами не заперечується, що додаткова винагорода у розмірі збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням у відпустці, позивачу в спірний період не нараховувалась та не виплачувалась.
Згідно з абз.4 п.1 постанови №168 умовою для виплати додаткової винагороди є перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
При цьому, обґрунтовуючи правомірність своїх дій в частині не виплати позивачу грошової винагороди, в період з 28.09.2024 по 27.10.2024, відповідач посилається на те, що згідно довідки військово-лікарської комісії № 50 інформація про тяжкість порушення здоров`я позивача, а саме: тяжкість порушення здоров`я: відсутня. 
Суд зауважує, що тяжкість отриманого поранення встановлена у довідці ВЛК від 23.09.2022 №6354, а у витягу ЦВЛК ЗСУ від 11.02.2025 №1063 дана обставина не могла і не може бути встановлена, оскільки «тяжкість» встановлюється відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04.07.2007 №370, згідно якого тяжкість встановлюється виключно щодо отриманих травм, а у позивача відпустка за станом здоров`я надавалась після повторної госпіталізації та повторного оперативного лікування захворювання, яке є ускладненням після отриманого поранення, а ступінь важкості цього поранення уже встановлено у довідці ВЛК від 23.09.2022 №6354 і воно є тяжким.
Зважаючи на характер травми, що зазначений у вказаних вище довідках ВЛК, позивач має право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 грн, як такий, що перебуває у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що військовою частиною НОМЕР_1 не виплачено позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, за період перебування у відпустці за станом здоров`я після тяжкої травми.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог. 
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 травня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Ватаманюк Р.В.    Боровицький О. А.