Справа № 507/816/26
Провадження № 2/507/528/2026
Номер рядка звіту 40
РІШЕННЯ      
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
"01" липня 2026 р. селище Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі :
головуючого судді - Дюдюна О.В.
при секретарі судового засідання Демовській Д.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Любашівка Подільського району Одеської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ :
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позивач – товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 13.02.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 536343172 на суму 1 900 грн. у формі електронного документа з використанням електронного підпису.
У подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума отриманих кредитних коштів склала 7 500 грн.
28.11.2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було відступлено право грошової вимоги, у тому числі до ОСОБА_2 за кредитним договором № 536343172. У подальшому до зазначеного договору укладалися додаткові угоди, зокрема щодо продовження строку його дії.
05.08.2020 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» було відступлено право грошової вимоги, у тому числі до ОСОБА_2 за кредитним договором № 536343172.
11.07.2025 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» та товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» укладено договір факторингу № 11/07/25-Е, відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 536343172.
Всупереч умов кредитного договору відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків.
Таким чином, у відповідача виникла заборгованість перед ТОВ «ФК «ЕЙС» за кредитним договором № 536343172 у загальному розмірі 28 671 грн 50 коп., з яких: 7 499 грн 80 коп. – заборгованість за тілом кредиту; 21 171 грн 70 коп. – заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом.
У зв`язку з наведеним позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 536343172 від 13.02.2021 року у розмірі 28 671 грн 50 коп., а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2 662 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн.
Представник позивача Сахарова О.І. надала до суду заяву про підтримання позовних вимог, про розгляд справи у його відсутність, не заперечувала щодо заочного розгляду справи.
Також надала до суду відповідь на відзив, в якому представник позивача заперечила доводи відповідача щодо пропуску строку позовної давності та зазначила, що перебіг позовної давності у спірних правовідносинах був продовжений (зупинений) на період дії карантину та воєнного стану відповідно до пунктів 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у зв`язку з чим на момент звернення до суду строк позовної давності не сплив.
Також представник позивача зазначила, що Законом України від 14.05.2025 № 4434-ІХ «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» передбачено виключення пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, який встановлював зупинення перебігу позовної давності на період дії воєнного стану. Разом із тим представник позивача вказала, що зазначений Закон набрав чинності лише з 04.09.2025 року, а відтак саме з цієї дати було відновлено обчислення строків позовної давності.
У зв`язку з викладеним представник позивача просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 536343172 від 13.02.2021 року у загальному розмірі 28 671,50 грн., з яких 7 499,80 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 21 171,70 грн. - заборгованість за відсотками, а також покласти на відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи.
Відповідач – ОСОБА_2 , 14.05.2026 року та 19.05.2026 року надав відзив на позовну заяву, в яких він просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що не отримував копії позовної заяви та доданих до неї документів, а тому не був належним чином повідомлений про звернення позивача до суду, крім того заперечує факт належного підтвердження укладення кредитного договору, посилаючись на відсутність доказів реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора, отримання та використання одноразового ідентифікатора для підписання електронного договору, а також відсутність належних і допустимих доказів акцепту умов договору, однак зазначає, що зі змісту укладеного між сторонами кредитного договору вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, він оформлений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.
Крім того, відповідач зазначає, що позивачем не надано належних доказів фактичного перерахування кредитних коштів, зокрема первинних бухгалтерських документів, оформлених відповідно до вимог законодавства, які б підтверджували отримання ним кредитних коштів. Також вказує на неналежність поданого платіжного документа як доказу здійснення кредитної операції та відсутність підтвердження передачі первинних документів у разі відступлення права вимоги.
З огляду на викладене відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі.
ОСОБА_2 - про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, надсиланням повідомлення у додаток "Viber" та електронрого листа на його електронну адресу, що підтверджується довіками.
Відповідно до поштової довідки відповідач відсутній за зареєстрованим місцем проживання.
В силу положення п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила іншої адреси.
З огляду на вказане, відповідач вважається таким, що повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином. 
Відповідач в судове засідання на розгляд справи не з`явився, причини неявки не повідомив, просив суд справу розглядати без його участі. 
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 30 квітня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку із викликом сторін (а.с.15).
Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, а тому судом ухвалено про розгляд справи у відсутність сторін. 
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 13.02.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 536343172 у формі електронного документа із використанням електронного підпису на суму 1 900 грн. У подальшому на підставі додаткових угод до Договору №536343172 від 23.02.2021 року, відповідачем було збільшено суму кредиту, у зв`язку із чим загальний розмір отриманих кредитних коштів склав 7 500 грн.
Кредитний договір підписаний відповідачем шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV3A58D.
На виконання умов кредитного договору № 536343172 від 13.02.2021 року, укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 , первісний кредитор належним чином виконав взяті на себе зобов`язання та надав відповідачу кредитні кошти шляхом безготівкового перерахування на платіжну картку № НОМЕР_1 .
Як вбачається з платіжних доручень, переказ кредитних коштів здійснювався ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» через банківські установи АТ «Альфа-Банк» та АТ «ТАСКОМБАНК». Зокрема, 13.02.2021 року відповідачу було перераховано 1 900 грн, а 23.02.2021 року — 2 750 грн та 2 850 грн із призначенням платежу: «Переказ коштів згідно договору № 536343172 від 13.02.2021».
Таким чином, загальний розмір фактично наданих відповідачу кредитних коштів склав 7 500 грн, що підтверджується платіжними дорученнями, наявними в матеріалах справи.
28.11.2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було відступлено право грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 536343172.
05.08.2020 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» було відступлено право грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 536343172.
11.07.2025 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» укладено договір факторингу № 11/07/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» було відступлено право грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 536343172.
Відповідач умови договору належним чином не виконав, кредитні кошти та нараховані проценти не повернув.
Згідно розрахунку, ОСОБА_2 має непогашену заборгованість за кредитним договором № 536343172 від 13.02.2021 року у загальному розмірі 28 671 грн 50 коп., з яких: 7 499 грн 80 коп. – заборгованість за тілом кредиту; 21 171 грн 70 коп. – заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом.
Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.
Виходячи із положень ст.525, ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
13.02.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 536343172 у формі електронного документа із використанням електронного підпису на суму 1 900 грн. У подальшому на підставі додаткових угод до Договору №536343172 від 23.02.2021 року,відповідачем було збільшено суму кредиту, у зв`язку із чим загальний розмір отриманих кредитних коштів склав 7 500 грн.
Кредитний договір підписаний відповідачем шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV3A58D.
Більше того, відповідач був ознайомлений з паспортом споживчого кредиту.
Так, в матеріалах справи наявні докази, з яких можна встановити, що ОСОБА_1 , пройшов ідентифікацію за допомогою одноразового електронного ідентифікатора у інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» при вході в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» та підписав електронним підписом договір №536343172 від 13.02.2021 року.
Крім того, відповідач у своєму відзиві вказує, що зі змісту укладеного між сторонами кредитного договору вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, він оформлений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства, тим самим на думку суду визнає факт його укладення.
На виконання умов кредитного договору № 536343172 від 13.02.2021 року, укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 , первісний кредитор належним чином виконав взяті на себе зобов`язання та надав відповідачу кредитні кошти шляхом безготівкового перерахування на платіжну картку № НОМЕР_1 .
Як вбачається з платіжних доручень, переказ кредитних коштів здійснювався ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» через банківські установи АТ «Альфа-Банк» та АТ «ТАСКОМБАНК». Зокрема, 13.02.2021 року відповідачу було перераховано 1 900 грн, а 23.02.2021 року — 2 750 грн та 2 850 грн із призначенням платежу: «Переказ коштів згідно договору № 536343172 від 13.02.2021».
Пунктом 1.2. договору передбачено, що Кредит надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання Кредиту Позичальником (далі – «Дисконтний період»). У випадку надання Кредиту не в день укладення Договору, загальний строк надання Кредиту автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання Кредиту.
Згідно п. 1.7.1. зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду. 
Згідно розрахунку заборгованості, проценти за кристування кредитними коштами нараховані в межах строку дії договору.
Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ч. 1ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України)
Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
28.11.2018 року, між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було відступлено право грошової вимоги в тому числі до ОСОБА_2 за кредитним договором № 536343172.
05.08.2020 року, між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» було відступлено право грошової вимоги в тому числі до ОСОБА_2 за кредитним договором № 536343172.
11.07.2025 року, між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» укладено договір факторингу № 11/07/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» було відступлено право грошової вимоги в тому числі до ОСОБА_2 за кредитним договором № 536343172.
Щодо перебігу строку позовної давності у спірних правовідносинах, слід зазначити, що строк був продовжений (зупинений) на період дії карантину та воєнного стану відповідно до пунктів 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у зв`язку з чим на момент звернення позивача до суду строк позовної давності не сплив. 
Законом України від 14.05.2025 № 4434-ІХ «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» передбачено виключення пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, який встановлював зупинення перебігу позовної давності на період дії воєнного стану. Закон набрав чинності лише з 04.09.2025 року, а відтак саме з цієї дати було відновлено обчислення строків позовної давності.
Таким чином суд вважає, що відповідачем не спростовано факту укладення кредитного договору та отримання на його виконання кредитних коштів, а також виконання його умов, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. 
Розподіл судових витрат між сторонами
Згідно із частин 1, 3 статті 133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
З матеріалів справи вбачається, що позивач в позовній заяві просив відшкодувати понесені витрати на правничу допомогу в суді в розмірі 7000 грн.
Відповідно до статті 133 ЦПК Україна правнича допомога є складовою судових витрат.
Частинами другою-четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат необхідно:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.
На підтвердження витрат на правничу допомогу в ТОВ «ФК "ЕЙС» надало договір від 20.08.2025 року №20/08/25-01 про надання правової допомоги, укладеного між ТОВ «ФК "ЕЙС» та адвокатським бюро "СОЛОМКО ТА ПАРТНЕРИ»" та акт прийому-передачі наданих послуг. Сума наданих послуг складає 7000 грн.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Тобто, ЦПК України передбачені такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи вказані у статтях 137, 141 ЦПК України критерії.
Відповідно до частин 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Враховуючи наведені обставини, предмет спору, складність справи, виходячи із засад реальності та співмірності, суд вважає, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК "ЕЙС» підлягає стягненню 5000 грн. витрат на правничу допомогу в суді.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно платіжної інструкції №44916 позивач сплатив 2662 грн. 40 коп. судового збору. (а.с. 1).
Вимоги позивача задоволені повністю, а тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Підстави для негайного виконання рішення відсутні.
Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися.  На підставі викладеного , керуючись ст.ст. 133, 141, 258-259, 265, 268, 280-284,354 ЦПК України, ст. ст. 525-526, 554, 625, 1049-1050, 1054-1055 ЦК України , суд,-
УХВАЛИВ:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 536343172 від 13.02.2021 року, у сумі 28 671 грн. 50 коп, судові витрати в розмірі 2662 грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн.
Рішення набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС», адреса місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, будинок 6, кабінет 13, ЄДРПОУ 42986956.
Відповідач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків : НОМЕР_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ). 

Суддя:        О.В. Дюдюн