2/130/1042/2026
130/466/26
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2026 р.   м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі судді Костянтина Шепеля,
із секретарем судового засідання Раїсою Буга,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини, -
приходить до такого

Позиція позивача
Позивачка звертається до суду з цим позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 3 грудня 2018 року, з твердої грошової суми 1000 грн в місяць на 1/4 частину зі всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 1-2).
Позов обґрунтовано тим, що відповідач сплачує аліменти на утримання дочки в присудженому розмірі та іншим чином про дочку не піклується, участі у вихованні дитини не приймає. На даний час витрати на дочку значно збільшились, зважаючи на стрімке зростання цін на продукти харчування, споживчі товари та послуги. Позивачці матеріально важко утримувати дитину, через скрутне матеріальне становище. Відповідач є працездатним, а тому має можливість надавати дитині гідне утримання. 

Позиція відповідача
Відповідач свою позицію не виклав. Правом надання відзиву на позов не скористався.

Процесуальні рішення по справі, заяви та клопотання
Позовна заява надійшла до суду 17 лютого 2026 року (а.с.1-2).
Ухвалою суду від 3 березня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями статті 279 Цивільного процесуального кодексу України. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати в строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву, а також встановлено позивачу та відповідачу строк п`ять днів для подання відповіді на відзив та заперечень (а.с. 21).
Ухвала про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі, а також копія позовної заяви з додатками були надіслані відповідачу рекомендованим листом за дійсною адресою зареєстрованого місця проживання (а.с. 20).
Однак, 13 квітня 2026 року на адресу суду повернувся конверт із відміткою на довідці Укрпошти про причини повернення "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 24).
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку – суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Отже, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи згідно з положеннями частин сьомої та восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, і судом вжиті всі передбачені законом заходи для можливості реалізації ним права судового захисту своїх прав і свобод з метою дотримання принципу рівності усіх перед законом. 
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги Цивільного процесуального кодексу України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи.
Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.
Відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин
Згідно з копією свідоцтва про народження, сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12).
Позивач ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі із 14 вересня 2013 року, який рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 серпня 2018 року розірвано (а.с.5-6).
Відповідно до копії рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 3 грудня 2018 року, справа № 130/2249/18, з відповідача ОСОБА_2 стягуються на користь ОСОБА_5 на утримання дитини – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в сумі 1000 (одна тисяча) гривень, щомісячно, починаючи з 19 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7-10).
Відповідно до довідки Северинівської сільської ради Жмеринського району № 178 від 12 лютого 2026 року, дитина ОСОБА_4 , 2016 року народження, проживає разом із матір`ю – позивачкою ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , та перебуває на її утриманні (а.с. 15).
Відповідно до копії довідки № 18 від 6 січня 2026 року позивачка працює у ТОВ «Новус Україна» з 25 жовтня 2018 року на посаді старшого касира торговельного залу, з 8 січня 2024 року по даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3 років (а.с.17).
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, позивачка 12 червня 2025 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище з ОСОБА_8 на ОСОБА_9 (а.с. 11).
Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Юридична кваліфікація встановлених обставин
При вирішенні спору суд виходить з положень статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того,чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно зі статтею 180, частинами першою, другою статті 1-2 статті 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері,батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно з частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Відповідно до статті 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до частини першої статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у статтях 182-184 Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 Сімейного кодексу України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
При цьому, суд приймає до уваги і те, що за час, який минув після стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн на дитину, збільшився законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років. Крім того, інфляційні процеси, які відбулися в державі за останні роки не дозволяють позивачу забезпечити належне матеріальне утримання доньки, а також його нормальний фізіологічний розвиток на визначену судом суму аліментів. Водночас суд вважає, що зміна способу стягнення аліментів із стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на стягнення аліментів у частці від доходу забезпечить більш оперативну адаптацію розміру аліментів до економічної ситуації без звернення до суду, що буде сприятиме кращому захисту інтересів дитини.
У відповідності до частини другої статті 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Верховний Суд України в постанові від 5 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями статті 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). 
Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зміни розміру аліментів, позивач посилається на те, що після ухвалення первісного рішення про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання їх спільної доньки витрати на дитину зросли і тому вона вважає, що в інтересах дитини слід змінити спосіб стягнення аліментів.
Зміна розміру аліментів з твердої грошової суми в розмірі 1000 грн на 1/4 частину зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, на думку суду, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між доходами позивача та захистом прав неповнолітньої дитини.

Висновки суду
При вирішенні питання про зміну способу стягнення аліментів суд враховує обставини, викладені в позові, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, вважає що є підстави для задоволення позовних вимог та зміну способу та розміру стягнення визначених раніше судом аліментів, а саме до 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, враховуючи вимоги статей 181, 182, 191 Сімейного кодексу України та виходячи з обставин справи.

Розподіл судових витрат
Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. 
Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави. 
Керуючись статтями 141, 223, 235 ,259, 263, 264, 265, 279 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі статей 180, 182, 185, 191 Сімейного кодексу України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.
Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 3 грудня 2018 року у справі № 130/2249/18.
Стягувати з ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відкликати з Тернопільського відділу Державної виконавчої служби Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління міністерства юстиції України виконавчий лист Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 3 грудня 2018 року № 130/2249/18 після набрання цим рішенням законної сили.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 20 коп.
На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ім`я (найменування) сторін:
Позивач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 24 травня 2005 року Тернопільським РВ УМВС України у Тернопільській, області зареєстрований в АДРЕСА_2 .

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ