Справа № 723/1119/26
Провадження № 2/723/2343/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2026 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Дедик Н.П.
за участю секретаря судового засідання Клапійчук Б.В., 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Сторожинець цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, 
встановив:
Позивач  ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів. Посилається на те, що вона перебувала з  ОСОБА_2 в шлюбі з 01.06.2016 року по 24.12.2021 року, який був розірваний рішенням Сторожинецького районного суду від 24.12.2021 року. 
Зазначає, що від шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні.
Також зазначає, що рішенням Сторожинецького районного суду від 24.12.2021 року з  ОСОБА_2 її користь було стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що з урахуванням зростання цін та інфляції, розмір стягуваних аліментів є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Вказує, що з грудня 2025 року вона здійснює трудову діяльність самостійно, працюючи на себе у сфері надання послуг у салоні краси, при цьому сплачує податки тат інші платежі, однак її доходу недостатньо для повного забезпечення всіх потреб дочки.
Також вказує, що їй відомо, що відповідач періодично виїжджає за кордон на заробітки, де отримує дохід та має можливість надавати більшу матеріальну допомогу на утримання їх спільної дитини. 
Посилаючись на викладене та враховуючи, що відповідач є працездатною особою, а, отже, здатний забезпечувати належний рівень утримання як себе, так і неповнолітньої дитини, просила змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 за рішенням суду від 24.12.2021 року та стягувати з нього аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином повноліття.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася надала суду заяву, в якій просила цивільну справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти прийняття судом заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив, в якому зазначав, що вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з нього на користь позивача частки з усіх його доходів на утримання їх дочки необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам, а саме твердження позивача про те, що він періодично виїжджає за кордон на заробітки, де отримує дохід, який значно покращує його матеріальне становище, не чим не підтверджене. Також зазначав, що на час військового стану він як громадянин України тимчасово обмежений у виїзді за кордон. Крім того, на даний час він перебуває у шлюбі з іншою жінкою, з якою має малолітню дочку, яка знаходиться на його утриманні, постійного заробітку не має, а його дружина перебуває у дикретній відпустці по догляду за дитиною. Також вказує, що у нього відсутнє особисте нерухоме майно, він проживає з матір`ю в її господарстві, де зареєстровано ще четверо осіб, відтак його матеріальне становище не дозволяє сплачувати аліменти в розмірі, про який просить позивач, однак, погоджується сплачувати аліменти на утримання його дочки ОСОБА_4 в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу).
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 24.12.2021 року (справа № 723/3992/21) шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано та стягнуто з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення нею повноліття. 
Згідно витягу з реєстру територіальної громади неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
З довідки про склад сім`ї, виданої виконавчим комітетом Чудейської сільської ради Чернівецького району за № 319 від 11.03.2026 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою:  АДРЕСА_1 та склад зареєстрованих осіб за вказаною адресою становить: дочка ОСОБА_3 , мати – ОСОБА_5 та тітка ОСОБА_6 .
У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частини третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Розмір аліментів на утримання дитини, визначений судовим рішенням, не вважається незмінним, про що, зокрема, вказував і Верховний Суд у постанові від 16 червня 2021 року в справі № 643/11949/19.
Згідно з частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
Звертаючись з даним позовом про зміну способу стягнення аліментів, позивач посилалась на збільшення витрат на утримання дочки у порівнянні із розміром цих витрат станом на час ухвалення Сторожинецьким районним судом рішення від 24.12.2021 року.
Суд приймає до уваги, що на час вирішення справи № 723/3992/21 прожитковий мінімум на дитину до 6 років становив 2013 грн., тоді як на час розгляду даної справи, прожитковий мінімум на дитину від 6 до 18 років становить 3512 грн.
Ті обставини, що з віком потреби дітей зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема на утримання, забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку дитини, є загальновідомими і підтверджується встановленням різного розміру прожиткового мінімуму на дитину в залежності від її віку.
Виходячи з наведеного суд погоджується з тим, що змінилися потреби в коштах для утримання і розвитку дитини сторін, а тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про зміну способу їх стягнення.
З огляду на викладене, з урахуванням обставин справи, зважаючи на те, що платник аліментів є працездатною особою, а, отже, здатною забезпечувати належний рівень утримання як себе, так і неповнолітньої дитини, суд вважає, що визначення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини сторін.  
На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76, 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, 
ухвалив:
Позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити.
Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 1500 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття згідно рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 24.12.2021 року у справі № 723/3992/21.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. 
Після набрання законної сили даним рішенням припинити стягнення аліментів за рішенням Сторожинецького районного суду від 24.12.2021 року у справі № 723/3992/21.
Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір по справі в сумі 1331,20 грн., перерахувавши вказану суму стягувачу Державній судовій адміністрації України (01601, м. Київ вул. Липська, 18/5).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя