ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
05.05.2026	Справа № 910/15651/25	

Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Універсал" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Континент Груп УА" 
про стягнення 67535,94 грн.
без виклику представників сторін (без проведення судового засідання)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Універсал" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Континент Груп УА" про стягнення за Договором з перевезення вантажів від 05.01.2024 №01-0501 заборгованості в розмірі 67535,94 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).
Дана ухвала суду доставлена відповідачу в його електронний кабінет, що підтверджується повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи. Разом із цим, у визначений судом строк відзив на позовну заяву відповідачем не подано.
За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.
Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.
При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

05.01.2024 між позивачем (перевізник) та відповідачем (замовник) укладено договір з перевезення вантажів №01-0501, відповідно до п. 1.1 якого перевізник бере на себе зобов`язання доставляти ввірений йому для перевезення вантаж (асортимент та кількість зазначені в заявці та товарно-транспортній накладній) до пунктів призначення, які зазначаються відправником у товарно-транспортній накладних і видати його уповноваженій на одержання вантажу особі отримувача у визначені відправником строки, а відправник зобов`язується сплатити за надані послуги кошти, обумовлені договором.
Оформлені транспортно- експедиційні документи відправником та засвідчені перевізником означають, що вантаж був поданий відправником перевізнику у стані, що відповідає правилам перевезень, та в строк, що забезпечує своєчасне його відправлення (пункт 2.6 договору).
У пункті 5.1 договору вказано, що відправник сплачує 100 % вартості перевезення після виконання робіт та підписання сторонами акту виконаних робіт та отримання оригіналів документів, а саме: рахунка-фактури, акту виконаних робіт, податкової накладної, товарно-транспортної накладної, заявки.
Вартість перевезення та транспортно-експедиційних послуг узгоджується сторонами в кожному окремому випадку та зазначається в заявці на перевезення (пункт 5.2 договору).
На підставі договору-заявки №03-1906 від 19.06.2025 позивач мав здійснити 19-20.06.2025 перевезення за маршрутом с. Соломоново - м. Буча, вартість перевезення 29000 грн., розрахунок мав бути здійснений протягом 5-7 днів по отриманню оригіналів документів за перевезення.
На підтвердження здійснення перевезення позивачем надано підписані та скріплені печатками обох сторін акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) №2323 від 20.06.2025, товаро-транспортну накладну №GOL00066852 від 19.06.2025 року.
Також, на підставі договору-заявки №01-1907 від 19.07.2025 позивач мав здійснити 19-21.07.2025 перевезення за маршрутом с. Соломоново - с. Синяк, вартість перевезення 29000 грн., розрахунок мав бути здійснений протягом 10 днів по отриманню оригіналів документів за перевезення.
Здійснення позивачем перевезення згідно з договором-заявкою №01-1907 від 19.07.2025 підтверджується підписаними та скріпленими печатками обох сторін актом здачі-приймання робіт (наданих послуг) №2707 від 20.07.2025 та товаро-транспортною накладною №GOL00068609 від 19.07.2025 року.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.
За змістом частини 2 статті 908 ЦК України загальні умови перевезення визначаються цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень установлюються договором, якщо іншого не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
За змістом статті 1 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, до якої Україна приєдналася згідно із Законом України від 01.08.2006 № 57-V, вона застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення й місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною країною, незважаючи на місце проживання та громадянство сторін. 
Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. 
За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Судом установлено, що факт надання позивачем за договором-заявкою №03-1906 від 19.06.2025 та договором-заявкою №01-1907 від 19.07.2025 підтверджується підписаними та скріпленими печатками обох сторін актами здачі-приймання робіт (наданих послуг) та товаро-транспортними накладними на загальну суму 58000 грн.
Крім того, позивач просив стягнути 8004,79 грн. пені, 756,49 грн. інфляційних втрат та 774,66 грн. трьох процентів річних.
Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою. 
За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. 
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.
За змістом наведених вище положень законодавства розмір пені за порушення грошових зобов`язань встановлюється в договорі за згодою сторін. У тому випадку, коли правочин не містить в собі умов щодо розміру та бази нарахування пені, або містить умову про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, сума пені може бути стягнута лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 №904/4156/18 указано, що розмір пені за порушення грошових зобов`язань встановлюється в договорі за згодою сторін. У тому випадку, коли правочин не містить в собі умов щодо розміру та бази нарахування пені, або містить умову про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, сума пені може бути стягнута лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.
Оскільки сторонами в договорі не передбачено умови щодо нарахування пені за порушення замовником (відповідачем) грошового зобов`язання з оплати наданих послуг, та такий вид забезпечення виконання грошового зобов`язання законом до спірних правовідносин також не визначений, вимоги позивача про стягнення 8004,79 грн. пені задоволенню не підлягають.
Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.
Із розрахунку позивача слідує, що останнім нараховано інфляційні втрати та три проценти річних за період із 20.06.2025 на суму 29000 грн., та з 20.07.2025 на суму 58000 грн.
Утім, як слідує з умов договору-заявки №03-1906 від 19.06.2025, оплата наданих послуг мала бути здійснена протягом 5-7 днів по отриманню оригіналів документів за перевезення, а за договором-заявкою №01-1907 від 19.07.2025 - протягом 10 днів по отриманню оригіналів документів.
Беручи до уваги, що документи за перевезення по обом договорам-заявкам підписані обома сторонами, суд дійшов висновку про відлік початку строку на оплату послуг із наступного дня після підписання відповідних актів здачі-приймання робіт (надання послуг).
Отже, прострочення з оплати послуг за договором-заявкою №03-1906 від 19.06.2025 наступило з 28.06.2025, за договором-заявкою №01-1907 від 19.07.2025 - із 31.07.2025 року.
Таким чином, за арифметичним перерахунком суду, за період із 28.06.2025 по 30.07.2025 на суму боргу 29000 грн. три проценти річних становлять 78,66 грн. та дефляція -58,00 грн., за період із 31.07.2025 по 13.12.2025 на суму боргу 58000 грн. три проценти річних становлять 648,33 грн., інфляційні втрати складають 814,49 грн.
Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241, 252 ГПК України, суд 

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Універсал" задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Континент Груп УА" (01135, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 11Б, прим. 7; ідентифікаційний код 44088351) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Універсал" (18003, м. Черкаси, вул. Різдвяна, буд. 175/5; ідентифікаційний код 42386955) 58000 (п`ятдесят вісім тисяч) грн. основного боргу, 756 (сімсот п`ятдесят шість) грн. 49 коп. інфляційних втрат, 726 (сімсот двадцять шість) грн. 99 коп. трьох процентів річних, а також 2666 (дві тисячі шістсот шістдесят шість) грн. 96 коп. витрат зі сплати судового збору.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В. Полякова