Заводський районний суд м. Запоріжжя 

Справа № 332/2014/25
Провадження №: 2/332/118/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2026 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Блажко У.В. за участі секретаря судового засідання Дубачової А.А., розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району як органу опіки та піклування, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:
До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району як органу опіки та піклування, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьком ОСОБА_1 є ОСОБА_4 , батьком ОСОБА_2 є ОСОБА_5 . Позивачу у листопаді 2024 року стало відомо про родину ОСОБА_6 за заявою дружини дідуся дітей ОСОБА_7 про те, що матір ОСОБА_3 неналежно виконує свої батьківські обов`язки відносно дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діти голодні, у місці проживання антисанітарія, відсутня їжа, ОСОБА_10 часто пропускає заняття, оскільки матір спить і дитину до школи не водить. 09.12.2024 головним спеціалістами відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради спільно з інспекторами патрульної поліції ВЗГ УПП в Запорізькій області було обстежено умови проживання родини ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Встановлено, що мати ОСОБА_3 проживає за вказаною адресою разом з сином ОСОБА_11 . У будинку відсутні приготовлені страви, помешкання потребує вологого прибирання. Під час бесіди з ОСОБА_11 стало відомо, що його часто годує сусідка. Зі слід сусідки, мати неналежним чином виконує батьківські обов`язки з виховання дитини. З 20.12.2024 малолітній ОСОБА_1 перебуває на профілактичному обліку дітей, які опинились у складних життєвих обставинах, з причини проживання в сім`ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов`язків. Малолітня ОСОБА_2 проживає разом з дідусем ОСОБА_12 у Дніпровському районі м. Запоріжжя. Місцезнаходження батьків дітей невідомо ані ОСОБА_3 , ані її батьку ОСОБА_12 .. Батьки дітей відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не беруть участі у вихованні та забезпеченні дітей. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району 10.04.2025 було прийнято рішення щодо подання органом опіки та піклування до суду позову про відібрання дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у батьків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 без позбавлення батьківських прав. 
Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання. 
Ухвалою суду від 21.07.2025 задоволення клопотання представника позивача про витребування доказів, витребувано від Заводського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) копії актових записів про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
На виконання ухвали суду Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надані копії актових записів про народження ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ..
Ухвалою суду від 08.10.2025 витребувано від Державної прикордонної служби України відповідачами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . 
На виконання ухвали суду Державною прикордонною службою України листом від 09.10.2025 № 332/2014/25/12720/2025-Вих надало інформацію про перетинання ОСОБА_3 державного кордону України. Разом з тим, відомості про перетинання державного кордону, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України ОСОБА_4 у базі даних відсутні. 
Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02.02.2026 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.
Представник позивача у судовому засіданні зазначила, що мати дітей ОСОБА_3 не створила належних умов для проживання дітей за своїм місцем проживання, відповідачка не зверталася до служби у справах дітей про повернення їй дітей. На даний час мати не працевлаштована, з дітьми не спілкується, самоусунулася від виховання дітей. Батьки дітей відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 життям дітей не переймаються, з дітьми не спілкуються, до служби у справах дітей з будь-якими заявами стосовно подальшої долі ОСОБА_8 та ОСОБА_2 не зверталися. Відповідачі вихованням дітей не займаються, не піклуються про їх фізичний і духовний розвиток, навчанням та підготовкою до самостійного життя, не забезпечують дітей необхідним харчуванням, лікування і доглядом, умови проживання незадовільні, відсутня їжа, в будинку антисанітарія. На підставі викладеного представник позивача просила задовольнити позов, відібрати дітей ОСОБА_13 та ОСОБА_14 від батьків без позбавлення батьківських прав, стягнути з ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на утримання малолітніх дітей, з відповідача ОСОБА_4 стягнути аліменти у розмірі частини з усіх видів доходів на утримання ОСОБА_8 , з відповідача ОСОБА_5 - аліменти у розмірі частини з кожного з усіх видів доходів на утримання ОСОБА_2 . 
Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні суду пояснив, що є рідним батьком ОСОБА_3 і відповідно є рідним дідусем дітям ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Після смерті бабусі ОСОБА_15 свідок разом зі своєю дружиною ОСОБА_7 часто навідували ОСОБА_16 та її дітей за адресою її місця проживання: АДРЕСА_1 . Свідок з метою надання допомоги доньці привозив продукти, колишня дружина ОСОБА_17 , яка знаходиться наразі у Польщі, висилала гроші ОСОБА_16 . Але при цьому діти були голодні, без нижньої білизни, у будинку нестерпні умови для життя: немитий посуд, бруд, цвіль у приміщенні, невипрані речі. Восени 2024 року дружина свідка ОСОБА_7 звернулася до служби у справах дітей із заявою про неналежні умови життя ОСОБА_8 та ОСОБА_2 . Крім того, сусідка, яка проживає поруч з ОСОБА_16 , восени 2024 року викликала поліцію, оскільки вважала, що діти ОСОБА_3 перебували в антисанітарних умовах, були голодні. Оскільки ОСОБА_10 ходив у школу № 54, з метою полегшення життя ОСОБА_3 свідок з дружиною за згодою відповідачки ОСОБА_3 забрали до себе ОСОБА_2 , а ОСОБА_10 залишився з ОСОБА_3 . Натоміть, належної уваги відповідачка ОСОБА_13 не приділяла, у школу не водила, їжу не готувала. ОСОБА_13 годувала сусідка. Після виявлення даних фактів орган опіки та піклування викликав свідка та запропонував забрати дітей на один рік. З березня 2025 року діти проживають разом зі свідком та його дружиною, для них створені належні умови життя, діти не бажають повертатися до матері. Свідок вказав, що рівень підготовки ОСОБА_13 був дуже низький, тому свідок протягом літа організував навчання ОСОБА_13 з репетиторами. Як результат, у цьому році ОСОБА_10 за навчання отримав грамоту. Крім того, дитина займається футболом, спортивним орієнтуванням, боксом, шахами. Свідок пояснив, що ОСОБА_3 коштів на утримання дітей не надає. Діти утримуються за рахунок доходів родини свідка та бабусі, колишньої дружини свідка ОСОБА_17 , яка проживає у Польщі. При цьому ОСОБА_3 у квітні 2026 року вислала на рахунок дружини свідка 14 000 гривень. Це половина тих коштів, які держава Польща виплатила ОСОБА_3 на утримання дітей ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Батьки дітей з останніми не спілкуються, до свідка з приводу виховання дітей не зверталися. 
Свідок ОСОБА_7 пояснила, що є дружиною ОСОБА_12 . У останнього є дочка ОСОБА_18 , яка не опікувалася дітьми ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , внаслідок чого свідок звернулася із заявою до служби у справах дітей по Заводському району. Так, коли свідок разом зі своїм чоловіком приїжджали до місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , то спостерігали, що ОСОБА_10 і ОСОБА_14 голодні, обідрані, у будинку жахливі умови, а саме: немитий посуд, відірвані шпалери, гора брудної білизни. Було спільно вирішено, щоб ОСОБА_14 протягом робочих днів тижня проживала з дідусем, а на вихідні приїжджала до матері. ОСОБА_10 же мав залишитися з мамою, оскільки відвідував школу № 54. Натомість, ОСОБА_19 не водила до школи, вона спала вранці, а ОСОБА_10 сидів і дивився у вікно. Як наслідок, ОСОБА_10 не отримав знань у школі, рівень підготовки був занизький, внаслідок чого його відмовлялися брати у 5-тий клас. У березні 2025 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було вирішено передати ОСОБА_13 та ОСОБА_14 до родини свідка. Наразі діти навчаються у школі, мають доволі позитивні результати, з мамою спілкуються зрідка, батьки зовсім не спілкуються з дітьми. 
Заслуханий у судовому засіданні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснив суду, що він та його сестра Емілія рік проживають у дідуся у АДРЕСА_2 . З мамою бачиться нечасто, вона приїжджає до кафе, щоб зустрітися з ним та його сестрою. ОСОБА_10 повідомив суду, що навчається у 5-му класі 7-го академічного ліцею «Альт», добре вчиться, займається боксом. Раніше він проживав з мамою в будинку, ходив в школу № 54, однак, часто пропускав заняття, оскільки зранку прокидався, будив маму, що вона його відвела у школу, а мама не вставала. Потім мама писала в школу записки, що він захворів. Часто їжі в будинку не було, їжу приносила сусідка ОСОБА_20 , мама постійно спала до обіду. Одяг привозив дідусь. ОСОБА_14 приїжджала на вихідні. До мами повертатися не хоче, з мамою жити йому було погано. Коли переїхав жити до дідуся, то підтягнув навчання, зараз у школі його хвалять. Батька не знає і не бачив. 
Заслухана у судовому засіданні ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказуючи на відповідачку ОСОБА_3 , пояснила, що остання раніше доводилася їй матір`ю, наразі нею не є. ОСОБА_14 пояснила, що проживає наразі з дідусем та хрещеною матір`ю ОСОБА_22 , відвідує ліцей, зараз вчиться у другому класі. Пам`ятає, що коли проживала з мамою, не було що їсти, їжу приносила сусідка ОСОБА_20 . ОСОБА_23 приїжджає до них з ОСОБА_13 , купує смаколики, іграшки. За мамою не сумує, жити з нею не хоче, батька не бачила і не знає. 
Відповідачка ОСОБА_3 у судовому засіданні погодилася з вимогами позову, не заперечувала, щоб діти деякий час, поки вона не знайде гідну роботу, проживали у родині її батька ОСОБА_12 . Відповідачка пояснила, що має трьох дітей: ОСОБА_24 , 2012 року народження, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . У березні 2022 року, на початку повномасштабного вторгнення, ОСОБА_3 виїхала з трьома дітьми з України до Польщі. У Польщі перебуває матір відповідачки ОСОБА_17 , яка допомагала відповідачці з влаштуванням на роботу. У 2023 році померла бабуся відповідачки, яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим відповідачка повернулася в Україну. Влітку 2024 року ОСОБА_3 вирушила до Польщі, щоб відвезти свою старшу дитину ОСОБА_24 до її батька. Натомість, ОСОБА_10 та ОСОБА_14 залишилися з дідусем. У лютому 2025 року відповідачка повернулася в Україну, забрала дітей у дідуся та проживала разом з ними за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки відповідачка не мала роботи, з двома дітьми було важко впоратися, було спільно вирішено, що ОСОБА_14 деякий час поживе у дідуся, а ОСОБА_10 залишиться з мамою, оскільки він ходив до школи, яка розташована поруч з місцем проживання ОСОБА_3 . Пошуки роботи не дали позитивного результату, внаслідок чого ОСОБА_3 на даний час не має можливості зробити ремонт у будинку, належним чином утримувати своїх дітей. Але ОСОБА_3 спілкується з дітьми здебільшого у телефонному режимі, сплачує аліменти кожного місяця дідусю на утримання дітей у розмірі 5000 гривень на кожного. З батьками дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідачка не спілкується, їх місцезнаходження їй невідомо. 
Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили. 
У судовому засіданні 01.05.2026відкладено ухвалення та проголошення судового засіданні на 08.05.2026. 
У судове засідання 26.03.2026 учасники справи не з`явилися. 
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Дослідивши письмові докази у справі, встановивши обставини та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з таких підстав. 
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 11) та актовим записом про народження № 22 від 13.01.2015 (а.с. 69). Підставою запису відомостей про батька відповідно до актового запису про народження є спільна заява матері та батька про визнання батьківства. 
Батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 12) та актовим записом про народження № 10 від 23.01.2018 (а.с. 70). Підставою запису відомостей про батька відповідно до актового запису про народження є спільна заява матері та батька про визнання батьківства. 
Місцем проживання ОСОБА_3 відповідно до довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру є АДРЕСА_1 (а.с. 10). 
З Акту оцінки потреб сім`ї від 05.02.2025 щодо стану та потреб дитини ОСОБА_8 вбачається наявність ознак складних життєвих обставин за ознакою харчування дитини, встановлено, що приватний будинок потребує капітального ремонту, помешкання потребує вологого прибирання, придбання нових меблів (а.с. 14-15).
За висновком оцінки потреб сім`ї від 05.02.2025 встановлений пограничний вплив складних життєвих обставин на стан задоволення потреб дітей Єгора, ОСОБА_25 , ОСОБА_24 , від отримання соціальних послуг ОСОБА_3 відмовляється (а.с. 16-17). 
З витягу з протоколу комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району від 27.03.2025 вбачається, що комісією розглядалося питання про стан виконання батьківських обов`язків матір`ю ОСОБА_3 відносно малолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 6-8). 
Під час розгляду даного питання встановлено, що 24.03.2025 року до відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від ОСОБА_7 надійшло усне повідомлення про те, що матір ОСОБА_3 , 1992 р.н., неналежно виконує батьківські обов`язки відносно двох дітей ОСОБА_8 , 2014 р.н., та ОСОБА_2 , 2018 р.н., не забезпечила дітей належним харчуванням та доглядом, не контролює навчання сина ОСОБА_13 в школі, умови проживання незадовільні, відсутня їжа, в будинку антисанітарія. Емілія постійно мешкає з нею та дідусем в Дніпровському районі, проте наразі канікули і матір забрала доньку до себе. ОСОБА_7 хвилює той факт, що матір нічого не робить, щоб покращити своє життя та життя дітей, не шукає роботу, не прибирає в будинку, не слідкує за своїм зовнішнім виглядом та дітей.
27.01.2025 до відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради надійшло подання Відділення поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області про те, що до служби «102» надійшло повідомлення про матір, яка не доглядає за дітьми 10, 12 та 7 років, діти голодні, у дворі та в будинку брудно.
За адресою АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_3 , 1992 р.н., та двоє її дітей ОСОБА_26 ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За даною адресою вкрай незадовільні умови проживання: в будинку та у дворі брудно, розкидані речі, відсутня постільна білизна, немає приготованої їжі та запасів продуктів харчування, умови загрожують життю та здоров`ю дітей. На матір ОСОБА_3 складений протокол за ст. 184 КУпАП. Матір зобов`язано негайно навести порядок в будинку, її попереджено про можливість вилучення дітей з родини. Молодша донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає разом з дідусем за адресою: АДРЕСА_3 .
Про родину ОСОБА_3 стало відомо в листопаді 2024 року, коли до відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради надійшла заява дружини дідуся дітей ОСОБА_7 про те, ще ОСОБА_3 неналежно виконує свої батьківські обов`язки відносно дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , 2018 р.н., вдома антисанітарія, відсутня їжа, ОСОБА_10 часто пропускає заняття, оскільки матір спить і дитину до школи не відводить.
09.12.2024 року головними спеціалістами відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради спільно з інспекторами патрульної поліції ВЗГ УПП в Запорізької області було обстежено умови проживання родини ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Встановлено, що матір ОСОБА_3 мешкає разом з малолітнім сином ОСОБА_11 і донькою ОСОБА_27 . У приміщенні наявні деякі запаси продуктів харчування, проте приготованих страв немає, помешкання потребує вологого прибирання та ремонту меблів. За словами матері, вона не працює, проте наразі займається пошуком роботи. Матеріально допомагає родині дідусь ОСОБА_12 , він привозить продукти та надає матері гроші. Матір вважає, що у неї все добре, є деякі матеріальні труднощі, але вона їх незабаром вирішить.
Відповідно до інформації Запорізького міського центру соціальних служб в родині ОСОБА_3 наявні ознаки складних життєвих обставин, оскільки умови проживання незадовільні, в помешканні брудно, немитий посуд, залишки їжі на столі та підлозі.
Малолітній ОСОБА_1 з 20.12.2024 року перебуває на профілактичному обліку дітей, які опинились у складних життєвих обставинах, по причині проживання в сім`ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини.
Малолітня ОСОБА_2 на обліку в службі не перебуває, оскільки проживає з дідусем ОСОБА_12 в Дніпровському районі. Місцезнаходження батька дитини ОСОБА_5 матері невідомо.
12.3.2025до відділу надійшло подання Запорізької гімназії № 54 про те, що ОСОБА_28 не відвідує онлайн-заняття в школі, на заняття до укриття гімназії не з`являється. Матір було попереджено про відповідальність за здобуття сином обов`язкової загальної середньої освіти. Матір повідомила, що наразі вона не працює, живе з одним сином, матеріально їй допомагають друзі, але повідомила, що знайшла роботу і скоро почне працювати. Останнім часом матір перестала підтримувати зв`язок з вчителем, не виконує свої обов`язки в частині забезпечення здобуття сином повної загальної середньої освіти. 
Відповідно до характеристики учня 4-А класу ОСОБА_8 по документах, отриманих з інших закладів, дитина має середній та початковий рівні навчальних досягнень. На уроки ОСОБА_10 не виходить, не надіслав жодної виконаної роботи. Хлопець відкритий, чемний у спілкуванні з дорослими, легко йде на контакт. Стосунки з однокласниками не сформовані через його відсутність на заняттях. Мати усіляко уникає зв`язку з вчителем, не бере слухавки або вимикає телефон. 
19.03.2025 матір було офіційно ознайомлена з правами та обов`язками батьків відповідно до чинного законодавства. Матір пообіцяла відводити до школи в укриття, а також контролювати виконання домашніх завдань сином. 
За результатами засідання комісією вирішено зобов`язати матір ОСОБА_3 стати на облік до Центру зайнятості та оформити державну соціальну допомогу на дітей, оформити соціальний супровід родини в Запорізькому міському центрі соціальних служб, навести порядок в будинку та надати доступ спеціалістам для складання акту обстеження, повернутися до розгляду даного питання 10.04.2025 року.
З Акту обстеження умов проживання від 08 квітня 2025 року вбачається, що за адресою проживання родини ОСОБА_3 санітарний стан помешкання незадовільний, підлога брудна, постільна білизна не випрана, пічка немита, відсутні продукти харчування та приготовані страви, умови проживання незадовільні, у будинку брудно, наявний запах домашніх тварин. 
Під час бесіди з ОСОБА_3 остання повідомила, що вона планує поїхати до Польщі, а діти будуть з дідусем. Спеціалістами відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради констатовано, що ОСОБА_3 не виконала жодного доручення, яке їй було надано на засіданні комісії від 27.03.2026: матір не оформила соціальну допомогу на дітей, не оформила соціальний супровід, на стала на облік до центру зайнятості, порядок у будинку не навела. Матері залишено запрошення з`явитися на засідання комісії 10.04.2026. 
Наказами начальника служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 10.04.2025 №№ 1593, 1594 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , влаштовані на тимчасове проживання в родину дідуся ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 27, 28).
Згідно з висновком районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району від 22 квітня 2025 року через те, що батьки самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням дітей та утримання дітей не займаються, не піклуються про їх фізичний і духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, не забезпечують малолітніх необхідним харчуванням, враховуючи думку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визнано за доцільне відібрати малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від батьків ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення їх батьківських прав (а.с. 5). 
За вказаним вище висновком також визнано за доцільне відібрати малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від батьків ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , без позбавлення їх батьківських прав. 
Постановами Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10.03.2025 та від 06.05.2025 ОСОБА_3 притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до неї застосовані стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень та попередження (справи № 332/707/25, № 332/2040/25). 
Згідно з частиною третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до частини першої, п`ятої статті 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї; ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України.
Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
У частині сьомій статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, свої Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Згідно з пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.
Відповідно до частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.
Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.
Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у вищенаведеній частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.
Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц.
Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради № 789-X11 від 27 лютого 1991 року, в усіх випадках щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.
Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї.
Стаття 9 Конвенції про права дитини покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав є тимчасовим заходом на відміну від позбавлення цих осіб батьківських прав, яке має безстроковий характер. Тому якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками (наприклад, той з батьків, хто був психічно хворим, видужав, батьки перестали бути хронічними алкоголіками або наркоманами), суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини, при цьому суд керується інтересами дитини.
Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу.
З огляду на положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.
При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною, по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.
Дитина може бути розлучена з матір`ю у виняткових випадках, така позиція викладена у рішенні Європейського Суду з прав людини від 18 грудня 2008 року № 39948/06 у справі «Савіни проти України».
Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Підставою відібрання дітей без позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї небезпечної для дітей обстановки: їх життя, здоров`я і морального виховання.
За таких обставин суд доходить переконання, що нехтування відповідачами своїми батьківськими обов`язками щодо дітей, а саме: ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, незабезпечення здорового їх зростання та розвитку є наслідком винної поведінки відповідачів та є підставою в якнайкращих інтересах дітей для відібрання у них дітей без позбавлення батьківських прав. При цьому, судом разом із матеріально-побутовими умовами проживання враховано вік, психологічний стан та потреби малолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Суд звертає увагу відповідачів на те, що відповідно до вимог ст.170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дітей.
В той же час, якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дітей у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дітей її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дітей, не позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав.
Зважаючи на об`єктивні недоліки, допущені відповідачами у виконанні батьківських обов`язків з виховання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд доходить висновку про наявність підстав для попередження відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо необхідності зміни своєї поведінки.
При цьому відповідачі мають зважати, що залишення ними поза увагою (ігнорування) попередження суду про необхідність змінити ставлення до виконання батьківських обов`язків в подальшому може бути визнано достатньою підставою для позбавлення їх батьківських прав (див. постанови Верховного Суду від 23 листопада 2022 року у справі № 149/2510/21, від 09 червня 2023 року у справі № 591/6037/21, від 06 березня 2024 року у справі № 317/2256/22).
Відповідно до ст. 65 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.
Відповідно до ч.4 статті 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.
Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно із частинами 2,3 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Суд виходить із загальних приписів про розмір аліментів на утримання дитини, який визначається як частина заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до частин 1, 2 статі 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Частиною 1 статті 12 цього Закону передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
З урахуванням встановлених обставин справи, досліджених у судовому засіданні доказів, вбачається, що відповідачі безвідповідально ставляться до виховання своїх малолітніх дітей, ухиляються від виконання своїх обов`язків по їх вихованню, не забезпечують безпечних умов життя дитини та не забезпечують здобуття ними повної загальної середньої освіти, тому доцільно стягнути при цьому аліменти на утримання дитини у встановленому законом розмірі, оскільки особа, у якої відібрано дітей, не звільняється від обов`язку щодо їх утримання.
В частині стягнення аліментів рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць (п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України).
На підставі вищевикладеного, перевіривши матеріали цивільної справи та надані докази, суд доходить висновку, що даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить із того, що позов задоволений у повному обсязі, а тому витрати зі сплати судового збору у сумі 1211,20 грн необхідно стягнути у рівних частках пропорційно з кожного відповідача, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 150, 164, 170 Сімейного кодексу України, ст. ст.76, 81, 89, 141, 200, 247, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позов районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району як органу опіки та піклування в інтересах дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про відібрання від батьків без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити. 
Відібрати малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від батьків ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення їх батьківських прав. 
Відібрати малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від батьків ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , без позбавлення їх батьківських прав. 
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь особи або закладу, на утриманні якої будуть знаходитися ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову 22 квітня 2025 року, і до досягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття. 
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь особи або закладу, на утриманні якої буде знаходитися ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову 22 квітня 2025 року, і до досягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття. 
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь особи або закладу, на утриманні якої буде знаходитися ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову 22 квітня 2025 року, і до досягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повноліття. 
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у розмірі 403 (чотириста три) гривні 74 коп. з кожного. 
Роз`яснити відповідачам, що якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.
Попередити ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про необхідність змінити ставлення до виконання своїх обов`язків щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Попередити ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про необхідність змінити ставлення до виконання своїх обов`язків щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи http://court.gov.ua/fair.

Учасники справи:
позивач: районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району як органу опіки та піклування, місцезнаходження: 69067, м. Запоріжжя, вул. Мирослава Симчича, б. 56, код ЄДРПОУ: 37573534;
відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;
відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;
відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП: НОМЕР_4 . 

Суддя        У. В. Блажко