Справа № 752/3273/26 
Провадження № 2/752/7500/26

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
(заочне)

27 квітня 2026 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді Хоменко В.С.
при секретарі Павлюх П.В.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження в приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації - орган опіки та піклування, яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та передачу дітей для їх подальшого забезпечення сімейними формами виховання,-
ВСТАНОВИВ:
у січні 2026 року Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація - орган опіки та піклування, яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить: позбавити батьківських прав ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відносно малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , передати органу опіки та піклування - Голосіївській районній в місті Києві державній адміністрації; стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 аліменти в розмірі по 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з кожного, на утримання малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з моменту надходження позовної заяви до суду до їх повноліття, на користь юридичної чи фізичної особи на утриманні якої будуть перебувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачі, які в зареєстрованому шлюбі не перебували та на даний час спільно не проживають є батьками малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
09.05.2025 року малолітніх дітей постановлено на облік Служби у справах дітей та сім`ї, як таких, що перебувають у складних життєвих обставинах. Причина постановки - ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків.
Позивач, зауважує, що 22.12.2025 року малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вилучено у матері ОСОБА_3 на підставі акта.
В зв`язку з викладеним, а також з огляду на ті обставини, що відповідачі не забезпечують базові потреби дітей, не здатні виконувати батьківські обов`язки на даному етапі свого життя та повернення дітей на виховання батькам  ОСОБА_4 та ОСОБА_3 може нести загрозу життю та здоров`ю дітей, Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація - орган опіки та піклування, яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просить позов задовольнити.
Ухвалою судді від 16.02.2026 року відкрито провадження в указаній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 34-35).
Ухвалою суду від 26.03.2026 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні (а.с. 64-65).
В судове засідання представник позивача не з`явилася, подала суду заяву, в якій просить справу слухати за її відсутності.
Відповідачі належним чином повідомлені про розгляд вказаної справи, в судове засідання не з`явилися, правом на подачу письмового відзиву не скористалися, доказів на обґрунтування своєї правової позиції в справі не надали.
Третя особа - орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації належним чином повідомлений про розгляд вказаної справи, в судове засідання свого представника не направив. Пояснень на вказану позовну заяву від третьої особи до суду не надходило.
У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).
Приймаючи до уваги, що відповідачі у встановлений судом строк не подали до суду відзиву на позов, а відтак не скористалися наданими їм процесуальними правами, за висновками суду в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами.
З моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим, суд, вважає за можливе, здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.
Будь яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін до суду не надходило.
За правилами ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідачі є батьками малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 від 24.09.2014 року та серії НОМЕР_2 від 26.11.2021 року (повторне) (а.с. 4,5).
Відповідно до інформації Спеціальної школи № 9 м. Києва від 11.12.2025 року № 06-11/206 про неналежне виконання батьківських обов`язків щодо учня 3-В класу ОСОБА_2 матір`ю ОСОБА_3 , остання неналежно виконує свої обов`язки, іноді з`являється в закладі освіти із запахом алкоголю, зі слів дитини, матері немає вдома в нічний час, що викликає занепокоєння, адже малолітні діти залишаються без нагляду в нічний час, що є особливо небезпечним в умовах масованих обстрілів та дії воєнного стану в Україні. Іноді за дитиною приходить бабуся, однак адміністрація школи не може передавати їй дитину, оскільки вона систематично перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що становить загрозу безпеці та здоров`ю учня (а.с. 28).
Згідно із звітом про проведену роботу з родиною ОСОБА_8 Голосіївського районного в м. Києві Центру соціальних служб № 100/06/25 від 16.12.2025 року мати ОСОБА_3 та її донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та бабуся ОСОБА_5 проживають в одній кімнаті комунальної квартири. В кімнаті не завжди прибрано, речі розкидані, наявні ознаки грибка, є таргани. Кімната потребує ремонту. В дітей є окремі ліжечка, є стіл для навчальних занять. Одяг дітей відповідає сезону, діти отримують належне харчування. Діти іноді пропускають уроки без поважних причин. Батько дітей ОСОБА_4 проживає окремо від дітей. Мати ОСОБА_3 останнім часом ігнорує рекомендації Центру, умови проживання дітей не покращено, діти пропускають навчання в школі без поважних причин, мати зловживає алкогольними напоями, існують конфлікти між матір`ю та бабусею на побутовому підґрунті (а.с. 30-30 зворот).
З актів від 22.12.2025 року проведення оцінки рівня безпеки дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що під час відвідування місця проживання дітей в кімнаті брудно, розкидані речі, неприємний запах, обірвані шпалери, грибок на стінах. Матір дітей ймовірно перебуває в стані алкогольного сп`яніння, вчинила сварку з бабусею, яка також ймовірно перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Рекомендовано поміщення дітей до медичного закладу на обстеження (а.с. 8-16, 17-25). 
Згідно з актом обстеження умов проживання дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затвердженим начальником Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації 22.12.2025 року, встановлено, зокрема, що сім`я неповна. Діти проживають разом з матір`ю та бабусею. Батько проживає окремо. Під час відвідування в кімнаті брудно, речі розкидані, неприємний запах, обідрані шпалери та наявний грибок на стінах. Діти окремої кімнати не мають. Наявні ліжка, одяг, іграшки, шкільне приладдя. Мати дітей працює, дітей забезпечує самостійно, ще може допомагати бабуся, яка також працює. Батько матеріально не забезпечує. Сусіди характеризують родину негативно та повідомили, що вони частко конфліктують і зловживають алкоголем. Висновок: умови для проживання та виховання дітей не створені (а.с. 27-27 зворот).
З педагогічної характеристики від 23.12.2025 року № 05-14/352 учениці 5-Б класу школи І-ІІІ ступенів № 186 м. Києва ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання за вересень та жовтень місяць має 132 пропуски уроків, з них 42 - через хворобу. Мати учениці ОСОБА_3 у цьому році не була присутня на батьківських зборах і жодного разу протягом навчання у 5 класі не цікавилася справами дитини у школі. Батько ОСОБА_4 з родиною не проживає (а.с. 29). 
Голосіївською районною в місті Києві державною адміністрацією прийнято розпорядження від 26.12.2025 року № 732 про негайне відібрання дітей ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 від батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 26).
Також під час розгляду справи Голосіївською районною в місті Києві державною адміністрацією до суду надано висновок від 18.03.2026 року № 100-3863, згідно з яким вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відносно малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 58-61).
Відповідно до положень п. 2 ч.1 ст. 164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені умови, як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, тобто свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.
Цей захід впливу є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України), тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).
Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Пунктом 2 ч. 164 СК України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків.
Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків.
Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини.
Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини.
За змістом роз`яснень, викладених у п. п. 15,16,17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших незалежних від неї причин.
Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо.
Між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу необхідно приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків.
З огляду на вищевикладене, суд, вважає, що під час розгляду справи знайшли підтвердження обставини, що відповідачі належним чином не виконують обов`язків щодо піклування про здоров`я, психологічний та фізичний розвиток їх малолітніх дітей, та належних і допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача зі сторони відповідачів під час розгляду справи суду надано не було.
Встановлені судом обставини є підставою для висновку, що відповідачі мають бути позбавлені батьківських прав відносно малолітніх дітей, у зв`язку з чим діти потребують встановлення над ними опіки з тих підстав, що мати та батько не виявляють батьківського піклування, ухиляються від своїх обов`язків з їх виховання.
При цьому, суд, зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Частиною 3 ст. 166 СК України встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
На підставі ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з відповідачів на утримання дітей з дня подання позову.
Судом з`ясовано, що відповідачі є працездатними, відомості про розмір та джерела доходів останніх відсутні, при цьому малолітні діти свого постійного доходу не мають, батьки належної участі в утриманні та матеріальному забезпеченні дітей не приймають, а тому з урахуванням усіх обставин справи і вимог позивача, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів аліментів в розмірі по 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з кожного, починаючи з 12.01.2026 року і до досягнення дітьми повноліття, на користь юридичної чи фізичної особи на утриманні якої будуть перебувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із положень ст. 141 ЦПК України і стягує з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі по 1 996,80 грн, з кожного.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 76-81, 82, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 280-284, 352, 354, 430 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
позов Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації - орган опіки та піклування, яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та передачу дітей для їх подальшого забезпечення сімейними формами виховання - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відносно малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , передати органу опіки та піклування - Голосіївській районній в місті Києві державній адміністрації.
Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 аліменти в розмірі по 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з кожного, на утримання малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 12.01.2026 року, і до досягнення дітьми повноліття, на користь юридичної чи фізичної особи на утриманні якої будуть перебувати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі по 1 996,80 грн (одній тисячі дев`ятсот дев`яносто шість гривень 80 копійок), з кожного.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація, код ЄДРПОУ 37308812, місцезнаходження: просп. Голосіївський, буд. 42, м. Київ, 03039;
Відповідачі: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ;
Третя особа: орган опіки та піклування в особі Служби в справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, код ЄДРПОУ 37413735, місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, буд. 58, м. Київ, 03150.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя            В.С. Хоменко