УХВАЛА

11 травня 2026 року 
м. Київ
справа №500/7151/25
провадження № К/990/17991/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Смоковича М. І.,
суддів: Кашпур О. В., Мацедонської В. Е.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 січня 2026 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
у с т а н о в и в :
16 квітня 2026 року зазначену скаргу подано засобами поштового зв`язку.
21 квітня 2026 року скарга надійшла до суду касаційної інстанції.
Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Верховний Суд на підставі частини п`ятої статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» проаналізував ухвалені у цій справі судові рішення й установив, що 17 грудня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації, скасувати наказ про мобілізацію в частині що стосується позивача;
- зобов`язати військовий орган ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняти рішення про звільнення старшого лейтенанта ОСОБА_1 з військової служби особового складу Збройних Сил України військової частини ІНФОРМАЦІЯ_2 , за станом здоров`я з проставленням штампа в військовому документі згідно вимог чинного законодавства;
- виключити із списків й військового обліку за станом здоров`я та граничним віком перебування на військовій службі з проставленням штампа в військовому документі згідно вимог чинного законодавства;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити всі передбаченні законодавством виплати та зарахування до стажу служби з дати прийняття рішення про мобілізацію за 2025 рік й додати прийняття кінцевого рішення судом за даним позовом.
Тернопільський окружний адміністративний суд ухвалою від 08 січня 2026 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 повернув відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України.
Перевіряючи доводи касаційної скарги на предмет обґрунтованості, Верховний Суд зазначає таке.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.
Отже, оскарження судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.
Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень з питань повернення заяви позивачеві (заявникові), поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування єдиної правозастосовної практики.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оскаржуючи наказ про мобілізацію від 17 квітня 2025 року № 107, позивач звернувся до суду 17 грудня 2025 року, тобто з пропуском встановленого частиною п`ятою статті 122 КАС України строком. Отже, спір у цій справі стосується проходження публічної служби і строк звернення до суду із цим позовом складає один місяць з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів унаслідок прийняття відповідачем оскаржуваного рішення.
Автор касаційної скарги належним чином не обґрунтував в чому саме полягає фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розумінні та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.
Водночас аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики з питань застосування відповідних норм права, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 січня 2026 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2026 року у справі № 500/7151/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді О. В. Кашпур

В. Е. Мацедонська