Справа №295/6750/26
Категорія 38
2/295/3938/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2026 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Лєдньов Д.М. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- 

встановив:
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» та відповідачем було укладено договір позики № 7264848 від 10.09.2025 в електронній формі, на умовах, визначених в договорі.
В подальшому, між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 23012026/3 від 23.01.2026, згідно з яким до останнього перейшло право вимоги до боржників, зокрема за договором позики від 10.09.2025.
Внаслідок неналежного виконання умов договору перед позикодавцем, за відповідачем обраховується заборгованість у розмірі 14 128,74 грн., з яких: 4500,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 6,30 грн. – сума заборгованості за відсотками, 8953,74 грн. – сума заборгованості за пенею, 668,70 грн. - сума заборгованості за комісією.
Посилаючись на вимоги 526, 599 ЦК України, які визначають обов`язковість виконання зобов`язань, умови їх припинення, а також положення ст. 512 ЦК України – заміна кредитора іншою особою у зв`язку з відступленням права вимоги, позивач просить стягнути на його користь заборгованість за вищевказаним договором, а також відшкодувати судові витрати.

Ухвалою суду від 22.04.2026 у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Так, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» як позикодавцем та відповідачем ОСОБА_1 як позичальником було укладено договір позики № 7264848 від 10.09.2025, згідно якого остання отримала позику у розмірі 4500,00 грн., строком на 15 днів, з відсотковою ставкою 0,01 % на день, з комісією 668,70 грн.
Між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 23012026/3 від 23.01.2026, згідно якого клієнт (ТОВ «Сіроко Фінанс») зобов`язався відступити фактору (ТОВ «ФК «ЄАПБ») права вимоги до боржників.
Договір № 7264848 від 10.09.2025, укладений з ОСОБА_1 , включено до реєстру боржників від 23.01.2026, сторонами складено акт прийому-передачі відповідного реєстру.
Станом на день переходу права вимоги, заборгованість ОСОБА_1 , згідно витягу з реєстру боржників, за договором № 7264848 від 10.09.2025 визначена на рівні 14 128,74 грн., з яких: 4500,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 6,30 грн. – сума заборгованості за відсотками, 8953,74 грн. – сума заборгованості за пенею, 668,70 грн. - сума заборгованості за комісією.

За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За приписами статті 11Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Стаття 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 6 частини 1 статті 3 Закону № 675-VIII.
Обставини укладення договору та погодження його умов підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами з даними про застосування електронного одноразового ідентифікатора (x7v5J7), довідкою ТОВ «Европейська платіжна система» від 19.02.2026 про переказ 10.09.2025 коштів у сумі 4500,00 на картковий рахунок відповідача ОСОБА_1 за № НОМЕР_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.
За положеннями ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. 
Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Як зазначалось вище, на підставі укладеного із первісними кредитором договору факторингу позивачем набуто права вимоги до відповідача в обсязі заборгованості за тілом кредиту, нарахованих відсотків та комісії.
У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд звертає увагу, що відповідачем не надано доказів на спростування доводів позивача, інші розрахунки не подавались.
Надаючи оцінку змісту договору позики, доданим до матеріалів позову доказам, суд вважає твердження позивача щодо існування заборгованості за договором позики в частині стягнення заборгованості за основним боргом в розмірі – 4500,00 грн., заборгованості за відсотками в розмірі – 6,30 грн. та заборгованості за комісією – 668,70 грн. - обґрунтованими, законними, та такими, що підлягають до задоволення. Загальна сума заборгованості, яка підлягає до стягнення з відповідача становить – 5175,00 грн.
Щодо стягнення пені у розмірі 8953,74 грн., суд зазначає наступне.
Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», згідно якого, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Законом України від 21 жовтня 2025 року №4643-IX, затверджено Указ Президента України від 20 жовтня 2025 року № 793/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строком на 90 діб. На час розгляду справи воєнний стан є триваючим.
У пункті 18 ЦК України Прикінцевих та Перехідних положень передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Враховуючи те, що позивачем не було дотримано норм вказаного Закону України та п. 18 положень ЦК України, але здійснено розрахунок пені в період дії воєнного стану, суд вважає за необхідне в цій частині позовних вимог відмовити.
Вирішаючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне.
За положеннями п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи,покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на викладені обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 975,16 грн., який є пропорційним розміру задоволених вимог.
Керуючись ст.ст. 141, 258-279 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, адреса місцезнаходження: Київська область, Броварський район, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, заборгованість за договором позики № 7264848 від 10.09.2025 у розмірі 5175,00 грн., з яких: 4500,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 6,30 грн. – сума заборгованості за відсотками, 668,70 грн. - сума заборгованості за комісією.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 975,16 грн.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Д.М.Лєдньов