РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/451/26
2/609/494/2026
02 червня 2026 року Шумський районний суд Тернопільської області 
в складі головуючого судді Харлана М.В.
за участю секретаря судового засідання Семенюк О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 
до
відповідача: ОСОБА_2 
вимоги позивача: про визнання права власності на спадкове майно 
учасники справи не з`явились,-

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача.
1. 04 травня 2026 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно.
2. Позов обгрунтований тим, що  ІНФОРМАЦІЯ_1  помер батько позивача – ОСОБА_3 .
Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається із права власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Матвіївської сільської ради Шумського району Тернопільської області в розмірі 2,6622 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125885400:01:001:0437, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогогосподарського виробництва, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер витягу: 257897922, дата формування: 24.05.2021 р., земельної ділянки, яка знаходиться на території Матвіївської сільської ради Шумського району Тернопільської області в розмірі 0,0815 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125885400:01:001:1061, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогогосподарського виробництва, згідно витягу з Державного реєстру речових, індексний номер витягу: 322608688, дата формування: 13.02.2023 р. 
На випадок своєї смерті ОСОБА_3 зробив заповітне розпорядження посвідчивши 04 грудня 2017 року в Матвіївській сільській раді заповіт, згідно якого призначив позивача спадкоємцем усього належного йому майна.
Спадщину після смерті батька позивач прийняла у відповідності до ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно на день його смерті проживала із ним в одному господарстві в АДРЕСА_1 .
Після смерті ОСОБА_3 приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Хаблюк Т.В. заведена спадкова справа №12/2026. Разом з тим, постановою нотаріуса від 19 березня 2026 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що належало ОСОБА_3 , у зв`язку з розбіжністю написання його по батькові у правовстановлюючих документах. 
Таким чином, оскільки позивач позбавлена можливості реалізувати свої права у позасудовому порядку, просила позовні вимоги задовольнити.

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.
3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 04 травня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 19 травня 2026 року.
4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 19 травня 2026 року справу призначено до судового розгляду на 02 червня 2026 року.
5. У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити.
6. В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилась, представила суду заяву, згідно якої просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, позовні вимоги позивача визнала повністю, не заперечила щодо їх задоволення.
7. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
8. Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1  помер ОСОБА_3 , про що в Книзі реєстрації смертей 19 вересня 2025 року зроблено відповідний актовий запис № 299, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії  НОМЕР_1  виданого 19 вересня 2025 року Шумським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
9. Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається із права власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Матвіївської сільської ради Шумського району Тернопільської області в розмірі 2,6622 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125885400:01:001:0437, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогогосподарського виробництва, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер витягу:257897922, дата, час формування: 24.05.2021 р., земельної ділянки, яка знаходиться на території Матвіївської сільської ради Шумського району Тернопільської області в розмірі 0,0815 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125885400:01:001:1061, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогогосподарського виробництва, згідно витягу з Державного реєстру речових, індексний номер витягу: 322608688, дата, час формування: 13.02.2023 р. 
10. За життя ОСОБА_3 зробив заповітне розпорядження посвідчивши 04 грудня 2017 року в Матвіївській сільській раді Шумського району Тернопільської області заповіт, згідно якого призначив позивача спадкоємцем усього належного йому майна.
11. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 12 листопада 1977 року Матвіївською сільською радою Шумського району Тернопільської області позивач ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Матвіївці Шумського району Тернопільської області та в графі батьки вказано – ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а/з № 18.
12. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 24 липня 1948 року Матвіївською сільською радою Великодедеркальського району Тернопільської області батько позивача ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Матвіївці та в графі батьки вказано – ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а/з № 8.
13. Відповідач ОСОБА_2 , дошлюбне прізвище якої « ОСОБА_6 », 11 серпня 1965 року зареєструвала шлюб із гр. ОСОБА_3 та їй присвоєно прізвище « ОСОБА_7 », що стверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 , виданого 11 серпня 1965 року Борщівською сільською Радою Лановецького району Тернопільської області, а.з №10.
14. 27.02.2026 р. Шумським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України позивачу надано висновок №10/25.3.5.6-04 про відмову у внесенні змін в актовий запис про смерть № 299, а саме, змінити по батькові померлого з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ».
15. Відповідно до довідки № 43 виданої 31 березня 2026 року Великодедеркальською сільською радою Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на день смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним на день смерті проживали та були зареєстровані його дружина – ОСОБА_2 , донька – ОСОБА_1 , онук – ОСОБА_10 .
16. Відповідно до довідки № 24 виданої 27 березня 2026 року Матвіївським старостинським округом Кременецького району Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_3 одна і та ж сама особа.
17. Згідно з наданою нотаріусом на ухвалу суду про витребування доказів інформацією, вбачається що після смерті ОСОБА_3 приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Хаблюк Т.В. була заведена спадкова справа № 12/2026.
Вказана інформація підтверджена Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 84394289 від 05.03.2026 р., Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 84394376 від 05.03.2026 р., Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти /спадкові договори) № 84394261 від 05.03.2026 р.
Окрім того, в матеріалах спадкової справи міститься заява дружини померлого – ОСОБА_2 від 05 березня 2026 року, згідно якої остання відмовилась від прийнята спадщини, після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 на користь своєї доньки ОСОБА_1 .
18. Постановою приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Хаблюк Т.В. від 19 березня 2026 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що належало ОСОБА_3 .

ІV. Оцінка Суду.
19. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
20. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
21. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
22. За змістом частини другої статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.
23. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
24. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
25. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України.
Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.
26. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
27. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
28. Згідно із ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Судом встановлено, що за життя ОСОБА_3 зробив заповітне розпорядження, а саме, посвідчив 04 грудня 2017 року в Матвіївській сільській раді заповіт, відповідно до змісту якого, призначив позивача спадкоємцем усього належного йому майна, відтак, у даному випадку має місце спадкування за заповітом.
29. Згідно ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
30. У відповідності до ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кількох фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
31. В силу ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
32. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Із матеріалів спадкової справи встановлено, що позивач ОСОБА_1  прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 у відповідності до ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно на день його смерті була зареєстрована та проживала із ним в одному господарстві в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою № 43 виданою 31 березня 2026 року Великодедеркальською сільською радою Тернопільської області.
Окрім того, в матеріалах спадкової справи міститься заява дружини померлого – ОСОБА_2 від 05 березня 2026 року, згідно якої остання відмовилась від прийнята спадщини, після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 на користь своєї доньки ОСОБА_1 .
Разом з тим, приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Хаблюк Т.В. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 у зв`язку із не підтвердженням родинних відносин. 
Таким чином судом встановлено, що позивач прийняла спадщину після смерті батька, однак позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права через органи нотаріату.
33. З роз`яснень, наданих Постановою Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину.
34. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
35. Положеннями статей 15, 16 ЦК України, статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
36. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.
37. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права власності на спадкове майно не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.
У зв`язку із чим, враховуючи, що позивач прийняла спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 в нотаріальній конторі не може, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно не встановлено, її право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.
38. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК).
В поданому позові позивач ОСОБА_1 не просить стягнути з відповідача судові витрати за позовну вимогу.
Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, зважаючи на відсутність вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат, а тому суд вважає можливим залишити судові витрати за сторонами.

З цих підстав,
Керуючись ст. ст. 3, 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 1218, 1233, 1236, 1268-1270 Цивільного кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно – задовольнити повністю.
2. Визнати за ОСОБА_1 , право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається із земельної ділянки, яка знаходиться на території Матвіївської сільської ради Шумського району Тернопільської області розміром 2,6622 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125885400:01:001:0437, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогогосподарського виробництва, земельної ділянки, яка знаходиться на території Матвіївської сільської ради Шумського району Тернопільської області розміром 0,0815 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125885400:01:001:1061, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогогосподарського виробництва.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду складено 02 червня 2026 року. 

Позивач: ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 .
Відповідач: ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 . 

Суддя:	  	М.В. Харлан