Провадження №2/748/401/26	
 	Єдиний унікальний № 748/3923/25	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2026 року	м. Чернігів	

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі :
головуючого судді Хоменко Л.В., 
секретарі Базарній М.В.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Орган опіки та піклування Новобілоуської сільської ради, Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, 
в с т а н о в и В :
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просить з врахуванням уточнених вимог, зобов`язати відповідача ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити ОСОБА_1 способи його участі у спілкуванні з донькою, а саме: встановити можливість перебування доньки ОСОБА_3 два тижні на місяць у батька ОСОБА_1 за адресою проживання: АДРЕСА_1 ; надати можливість ОСОБА_1 забирати дитину з дому або школи в дні побачень особисто; необмежене спілкування з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою. 
Позовні вимоги обгрунтовує тим, що в період шлюбу з відповідачем у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_4 . Після розлучення батьків дитина проживає з матір`ю. На теперішній час, через непорозуміння з відповідачем позивач не має можливості у повній мірі спілкуватися з дитиною, відповідач усілякими способами перешкоджає їх спілкуванню з донькою. Створення перешкод з боку відповідача у спілкуванні позивача із донькою порушує не тільки його права як батька, а й суперечить інтересам дитини.
Ухвалою судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03 грудня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.
У підготовче засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що погоджується з висновком органу опіки та піклування та просить встановити порядок участі у спілкуванні з дитиною, визначений органом опіки.
Відповідач ОСОБА_2 у підготовче засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги визнає, погоджується з висновком органу опіки та піклування і просить встановити порядок участі у спілкуванні з дитиною, визначений органом опіки.
Представник третьої особи Органу опіки та піклування Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області надав заяву про розгляд справи без їх участі.
Представник третьої особи Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради надав заяву про розгляд справи без їх участі.
Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності сторін.
Згідно положень ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. (ч. 4 ст. 206 ЦПК України).
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку. 
Як вбачається з наданої суду копії свідоцтва про народження малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою сторін. (а.с.4).
05 березня 2021 року між сторонами справи був зареєстрований шлюб Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 254, який було розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 січня 2024 року.
Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини (пункти 1 і 3 статті 9 Конвенції про права дитини).
Стаття 1 Закону України "Про охорону дитинства" визначає контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.
Відповідно до статті 15 Закону України "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.
Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
За статтею 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.
Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.
Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Батько, який проживає окремо від дітей, зобов`язаний брати участь у їх вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дітьми, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дітей до батька, вік дітей, стан їх здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Мати, яка проживає разом з дітьми, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дітей.
Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України, стаття 11 Закону України "Про охорону дитинства).
Відповідно до частини другої статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським Судом з прав людини, практика якого відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.
У рішенні ЄСПЛ у справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§ 54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі "Johansen v. Norway" від 07 серпня 1996 року, § 78).
Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини.
У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.
Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Відповідно до п. 72 Постанови КМ України від 24.09.2008 N 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини.
Відповідно до частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
Судом установлено, що сторони є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає з матір`ю, що сторонами не заперечується. Батьки не досягли згоди щодо участі батька ОСОБА_1 , який проживає окремо від дитини, у її вихованні.
З Висновку виконавчого комітету Чернігівської міської ради, як органу опіки та піклування, про доцільність визначення способів участі у вихованні та спілкуванні вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до актового запису про шлюб від 05 березня 2021 року ОСОБА_6 змінила прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ». Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 17 січня 2024 року шлюб між батьками дитини було розірвано. Дитина зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , а проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_3 . У квартирі створені належні умови для проживання, розвитку та відпочинку дитини. Батько дитини ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до інформації служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, для дитини виділена окрема кімната з необхідною технікою та меблями. Питання щодо надання висновку про усунення перешкод у спілкуванні з ОСОБА_3 та її вихованні розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 06 квітня 2026 року у присутності батьків.
За висновком органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Чернігівської міської ради рекомендовано встановити порядок участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 наступним чином: за згодою дитини кожної першої та третьої п`ятниці місяця забирати о 16:00 годині та повертати у неділю о 16:00 годині за умови: задовільного стану здоров`я дитини; попередження за добу матір про можливість спілкування з дитиною шляхом направлення їй смс-повідомлення; обов`язкового повернення дитини в обумовлений час; дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, установлених для дітей цього віку.
Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, параграф 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у, кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, параграф 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).
В обґрунтування наявності підстав для задоволення позовних вимог позивач посилається, що тривалий час із відповідачкою виникають непорозуміння щодо його участі у вихованні їх спільної доньки, створюються штучні перешкоди зі сторони відповідачки для нормального спілкування з дитиною. Отже, судом встановлено, що між сторонами склались безкомпромісні стосунки, які позбавляють батька можливості постійно та безперешкодно спілкуватися з донькою. 
При вирішенні спору, враховуючи аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, позицію батька та матері, яка не заперечує проти встановлення способу участі позивача у спілкуванні та вихованні дитини, врахувавши інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дітьми та участь у їх вихованні, активне бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні зі своєю донькою, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази, сімейні обставини та фактори, які впливають на участь батька у вихованні дітей, приходить до висновку про частвове задоволення позовних вимог.
За встановлених судом обставин, суд вважає за можливе з урахуванням віку дитини, встановити такий порядок участі позивача у спілкуванні та вихованні малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : 
- за згодою дитини кожної першої та третьої п`ятниці місяця забирати о 16:00 годині та повертати у неділю о 16:00 годині за умови: задовільного стану здоров`я дитини; попередження за добу матір про можливість спілкування з дитиною шляхом направлення їй смс-повідомлення; обов`язкового повернення дитини в обумовлений час; дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, установлених для дітей цього віку.
Визначення саме такого способу участі у спілкуванні та вихованні дитини не суперечить інтересам дитини та є таким, що відповідатиме віковим потребам малолітньої дитини, та за сумлінного відношення батька до виконання свого обов`язку, буде достатнім для забезпечення участі батька у процесі виховання доньки. 
Разом з тим, зміна обставин чи правовідносин, що мають істотне значення при визначенні способу участі одного з батьків у вихованні дитини, в тому числі з врахуванням віку дитини, її прихильності до кожного з батьків, місця проживання, роду занять, не позбавляє права батьків у майбутньому звернутись до суду з позовом про встановлення іншого способу участі одного з батьків у вихованні їх доньки.
За встановлених обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 10, 13, 60, 88, 208, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 165 Сімейного кодексу України , суд, 
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Новобілоуської сільської ради, Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні – задовольнити.
Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не чинити перешкоди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у спілкуванні із донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такий порядок участі у спілкуванні та вихованні малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :
- за згодою дитини кожної першої та третьої п`ятниці місяця забирати о 16:00 годині та повертати у неділю о 16:00 годині (за умови задовільного стану здоров`я дитини);
- за одну добу попереджати ОСОБА_2 про можливість спілкування з дитиною шляхом направлення їй смс-повідомлення; 
- обов`язкового повернення дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в обумовлений час; 
- дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, установлених для дітей цього віку. 
Відомості про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 . 
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_5 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому не було вручено рішення у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя            Хоменко Л.В.