Справа № 650/5433/25
Провадження № 2/650/165/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2026 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого судді    Ковальчук О. В.,
з участю:
секретаря судового засідання   Чечун В.Ф.,
справа № 650/5433/25
сторони справи:
позивач      Скадовська окружна прокуратура,
Головне управління Держгеокадастру        у Херсонській області
відповідач       ОСОБА_1 
третя особа       ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Олександрівка цивільну справу за позовом Скадовської окружної прокуратури, в інтересах якої діє представник позивача: Маркевич Дмитро Миколайович, які діють в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації,

представник позивача    Шендрик І.Ю.,

УСТАНОВИВ :

До суду надійшла позовна заява керівника Скадовської окружної прокуратури Херсонської області, в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації.
Зокрема, позивач просить суд припинити Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина Російської Федерації серії та номер НОМЕР_2 , виданий відділом УФМС по Красноярському краю в Ленінському районі м. Красноярська, 13.01.2011, код підрозділу 240-002, право власності на земельну ділянку площею 2,31 га, кадастровий номер 6524780500:04:001:0169, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Володимирівської сільської ради Скадовського району Херсонської області, право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.01.2018 за номером 24375504 (індексний номер рішення про державну реєстрацію 39192258 від 15.01.2018) шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 15.01.2018 державним реєстратором реєстраційної служби виконавчого комітету Скадовської міської ради Херсонської області прийнято рішення (із відкриттям розділу) про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 2,31 га, кадастровий номер 6524780500:04:001:0169, за ОСОБА_1 як за громадянкою Російської Федерації (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1460883865247). Підставою для внесення відомостей (відкриття розділу) до ДРРП стали Державний акт серії ІІ-ХС №018110 на право приватної власності на землю від 01.10.2001, Витяг з Державного земельного кадастру № НВ-6503446502017, виданий 27.12.2017, Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). На підставі договору оренди від 09.01.2018 № б/н земельну ділянку від імені громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 передано в оренду ОСОБА_2 строком на 49 років. При цьому реєстрація спірної земельної ділянки проведена у Державному земельному кадастрі 27.12.2017 після розроблення Технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Під час проведення реєстрації у розділі щодо власника зазначались реквізити паспорта ОСОБА_1 як громадянки рф.
Ухвалою судді від 27.08.2025 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 26.11.2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.
Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося.
Представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві та просила задовольнити їх.
Відповідача ОСОБА_1 було повідомлено про розгляд судом даної справи належним чином через розміщення оголошення на веб-сайті суду, оскільки лист в російську федерацію відправити не можливо.
Третю особу, ОСОБА_2 було повідомлено про розгляд судом даної справи належним чином через розміщення оголошення на веб-сайті суду, оскільки лист на окуповану територію відправити не можливо.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно копії паспорта ОСОБА_1 є громадянкою російської федерації.
Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ХС № 018110 ОСОБА_1 на підставі рішення 18 сесії ХХІІІ скликання Володимирівскої сільської ради народних депутатів від 24.05.2001 року № 141 належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,31 га., що розташована на території Володимирівської сільської ради. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку – кадастровий номер земельної ділянки – 6524780500:04:001:0169 та вказана земельна ділянка зареєстрована за ОСОБА_1 , яка є громадянкою російської федерації (.
Однак, після набуття вказаної земельної ділянки у власність, відповідач порушуючи вимоги національного законодавства, протягом року її не відчужив.
На підставі договору оренди від 09.01.2018 № б/н земельну ділянку від імені громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 передано в оренду ОСОБА_2 строком на 49 років.
Відповідно до ст. 1 Земельного кодексу України земля в Україні є національним багатством і перебуває під особливою охороною закону.
Згідно норм ст. 19 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення віднесено до категорії особливо цінних.
Положення статей 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства.
У відповідності до ч.5 ст.22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам.
Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства, відповідно до ч.2 ст. 81 Земельного кодексу України, можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно із ч. 3 ст. 81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини.
Правовідносини, пов`язані з набуттям прав на землі сільськогосподарського призначення, прийнятих у спадщину нерезидентами, у т. ч. іноземними громадянами, врегульовано ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України, якою передбачено, що землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.
Згідно в ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації таких прав.
Право власності на вказану земельну ділянку відповідач набув з 09.01.2018 року після державної реєстрації речового права на нерухоме майно.
Однак, в подальшому і по даний час земельна ділянка ним самостійно не відчужена, чим безпідставно порушено річний строк, установлений ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України.
Згідно пункту "е" ч. 1 ст. 140 Земельного кодексу України однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.
Примусове припинення прав на земельну ділянку, у відповідності до п. "в" ч. 1 ст. 143 Земельного кодексу України, здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки.
Відповідно до ч. 2 ст. 145 ЗК України у разі, якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.
Оскільки протягом року з часу переходу права власності на земельну ділянку площею 2,31 га, кадастровий номер 6524780500:04:001:0169, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території розташовану на території Володимирівської сільської ради Скадовського району Херсонської області, її не відчужив, то право власності на неї слід примусово припинити, шляхом конфіскації.
Згідно положення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 18 вересня 2013 року (справа № 6-92 цс 13) зазначено, що основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», від 11 березня 2003 року «Новоселецький проти України», від 1 червня 2006 року «Федоренко проти України»), Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст. 1. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обгрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.
Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.
У відповідності до ч. 4 ст. 145 ЗК України конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику.
Статтею 153 ЗК України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. У випадках передбачених цим Кодексом та іншими законами України, допускається викуп земельної ділянки. При цьому власникові земельної ділянки відшкодовується її вартість.
Враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, оскільки відповідач, будучи іноземним громадянином, упродовж року (з 09.01.2018 року по даний час) після набуття права власності на вказану земельну ділянку, не відчужив її, а тому її слід конфіскувати у власність держави.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати.
Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача 3028 грн. сплаченого судового збору.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264,265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Скадовської окружної прокуратури, в інтересах якої діє представник позивача: Маркевич Дмитро Миколайович, які діють в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації задовольнити.
Припинити громадянці Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина Російської Федерації серії та номер НОМЕР_2 , виданий відділом УФМС по Красноярському краю в Ленінському районі м. Красноярська, 13.01.2011, код підрозділу 240-002, право власності на земельну ділянку площею 2,31 га, кадастровий номер 6524780500:04:001:0169, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Володимирівської сільської ради Скадовського району Херсонської області, право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.01.2018 за номером 24375504 (індексний номер рішення про державну реєстрацію 39192258 від 15.01.2018) шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Херсонської обласної прокуратури (код ЄДРПОУ 04851120, м. Херсон, вул. Михайлівська,33, р/р UA568201720343100001000002291, ДКСУ м. Київ, МФО 820172) сплачений судовий збір в сумі 3028 гривні 00 копійок.
Рішення може бути оскаржене до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 18.05.2026 року.

Суддя        О. В. Ковальчук