Справа № 611/590/25
Провадження № 2-а/611/1/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2026 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді Коптєва Ю.А.,
при секретарі Ведмідь І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Барвінкове Ізюмського району Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом  ОСОБА_1  до  ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
в с т а н о в и в:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Барвінківського районного суду Харківської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови № 86-п про накладення адміністративного стягнення від 27.06.2025, в якому просить скасувати вказану постанову, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити провадження у справі.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вказана постанова винесена з грубим порушенням вимог законодавства України. Будучи особою, яка виключена з військового обліку, стосовно нього, без його присутності було складено постанову, чим порушено його право на захист.
Ухвалою від 29.07.2025 відкрито провадження у справі, надано відповідачу строк на подання відзиву
Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вимоги позивача не визнаються повністю з наступних причин. Відповідно до вимог частини 1 статті 27 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли гранічного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських)територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військвих формувань. 23.06.2025 військовозобов`язаний ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 під час перевірки, відповідно до наданих громадянином та наявних у ІНФОРМАЦІЯ_2 документів було виявлено, що він не став вчасно на військовий облік військовозобов`язаних. З письмових пояснення ОСОБА_1 вбачається, що він виключений з військового обліку, але жодних доказів даного факту не надав. Відповідно до п.п. 3 п. 6 статті 37 закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зняття та виключення з нього підлягають громадяни України, які визнані непридатними до військової військової служби. Громадянина, якого виключено з військового обліку, відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-обліковогодокумента громадянина вносяться дані про виключення із військвового обліку. 
Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити.
Відповідач у поданому до суду письмовому відзиві просив суд розглядати справу за відсутності представника ІНФОРМАЦІЯ_2 , у задоволенні позовних вимог відмовити.
Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що в 2011 році його було визнано непридатним до військової служби у мирний час і обмежено придатним у військовий час. Відповідні документим були здані до відділу кадрів ГУМВС У в Харківській області та до військового комісаріату в АДРЕСА_1 . 05 червня 2025 року він самостійно звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де йому було повідомлено, що його 02.05.2026 відновлено на військовому обліку без його відома. 23 червня 2025 року відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП. 24 червня 2025 року він розпочав проходження військово-лікарської комісії за направленням ІНФОРМАЦІЯ_2 . 27 червня 2025 року без його присутності начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 виніс постанову відносно, якою визав його винним у вчинені адміністратвиного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягненя у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. Після проходження військово-лікарської комісії висновком від 11 липня 2025 року його визнано непридатним до військової служби.
Виходячи з вищевказаного, позивач вважає, що його виключення з військового обліку у 2019 році було законним, тому постанова ІНФОРМАЦІЯ_2 є незвконної та необгрунтованою.
Відповідач, ухвалюючи спірну постанову, всупереч імперативних вимог статей 7, 9, 247, 251, 252 тощо КУпАП, не дослідив обставини справи, не встановив наявність складу адміністративного правопорушення, не зібрав доказів на підтвердження власної позиції щодо інкримінованого позивачу правопорушення та не надав оцінку доводам позивача, якого позбавив права на участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Суд зазначає, що справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення такої особи про місце і час розгляду справи щодо неї.
Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.
При цьому, обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.
Особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.
Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.
Притягнення до адміністративної відповідальності починається з моменту складання протоколу та його пред`явлення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до частини першої статті 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.
Частиною 1 ст. 277-1 КУпАП передбачено необхідність повідомлення про розгляд справи, а саме, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
За ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема: чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.
Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення визначений ст. 279 КУпАП.
Розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.
Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.
Відомості про повідомлення позивача про дату розгляду справи про адміністративне правопорушення матеріали справи не містять та відповідачем не надано.
Таким чином, позивач не був повідомлений про розгляд 27.06.2025 справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого не був при цьому присутній, він був позбавлений права давати пояснення, подавати докази по суті інкримінованого правопорушення, які навів вище, поважності причин неприбуття за викликом, заявляти клопотання, скористатися правовою допомогою, залучити захисника тощо, взагалі права доводити свою невинуватість.
Постанова про накладення адміністративного стягнення була винесена без проведення розгляду справи у відповідності до встановленого для того порядку.
Отже, відповідачем не було дотримано порядку притягнення позивача до відповідальності та не забезпечено його прав.
Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в постанові від 18 лютого 2020 року у справі № 524/9827/16-а дійшла висновку, що у випадку невжиття поліцейським жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, інспектор порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та порушує порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Недотримання особою, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, порядку її розгляду, є самостійною підставою для визнання протиправною відповідної постанови та скасування її у судовому порядку.
Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 26.05.2020 у справі № 640/16220/16-а, та в силу вимог ч. 5 ст. 242 КАС України має бути врахована судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
У постанові від 17 липня 2019 року у справі № 655/470/16-а Верховний Суд підкреслив, що стаття 278 КУпАП України вказує на те, що працівник патрульної поліції зобов`язаний дотримуватись вимог статті 283 КУпАП України, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.
Сама ж постанова про накладення адміністративного стягнення не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.
Для правомірного накладення адміністративного стягнення необхідно мати докази адміністративного правопорушення, підтвердити дотримання процедури та порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та притягнення до адміністративної відповідальності. Лише бажання та внутрішнє переконання відповідача будуть протизаконними.
Отже, відповідачем не дотримано вимоги статті 245 КУпАП щодо, зокрема, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Тому, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, а саме є такою, що ухвалена не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); упереджено, нерозсудливо; не пропорційно.
Вказане свідчить, що спірна постанова є протиправною та підлягає скасуванню.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Оскільки оскаржувана постанова є протиправною, то з урахуванням положень п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.
На підставі ст.ст. 210-1 ч. 3, 247 ч. 1 п.1, 293 КУпАП, керуючись ст.ст.5, 19, 7, 241-246, 250, 251, 255, 286, 297 КАС України,суд, -
в и р і ш и в:
Позов  ОСОБА_1  до  ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.
Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_2 від 27.06.2025 № 86-п за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн., скасувати.
Справу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно  ОСОБА_1 , закрити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду відповідно ч. 4 ст. 286 КАС України подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач:  ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 .
Суддя        Ю.А. Коптєв