КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2026 року м.Київ № 640/18124/20
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенка О.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження) адміністративний позов ПП "РЕМВОДПЛАСТ ПЛЮС" до Головного управління Державної податкової служби України у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
в с т а н о в и в:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось ПП "РЕМВОДПЛАСТ ПЛЮС" з позовом до Головного управління Державної податкової служби України у місті Києві визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 050870405 від 13.05.2020.
Ухвалою Окружного адміністративного суду у місті Києві від 11.08.2020 справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
15.12.2022 набрав чинності Закон України від 13.12.2022 № 2825-IX Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду.
Відповідно до абзаців 1-3 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного закону Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя, а до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
Відтак, розгляд зазначеної справи підпадає під територіальну юрисдикцію Київського окружного адміністративного суду.
Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею у даній справі визначено суддю Головенка О.Д.
Ухвалою від 01.12.2023 прийнято до провадження дану адміністративну справу та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі наявних у ній матеріалів. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.05.2020 № 0508470405, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 149 999,18 грн.
Позивач вважає зазначене податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки висновки контролюючого органу не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам податкового законодавства.
Зокрема, позивач зазначає, що спірні правовідносини виникли у зв`язку з некоректним відображенням даних в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, внаслідок чого сплачена ним сума коштів не була належним чином зарахована, що вплинуло на показники податкової звітності. У подальшому позивачем було подано уточнюючий розрахунок з метою усунення відповідних невідповідностей.
Крім того, позивач посилається на порушення контролюючим органом процедури проведення перевірки та оформлення її результатів, зокрема на невручення акту перевірки, що, на його думку, призвело до позбавлення його права на подання заперечень та реалізацію права на захист.
Також позивач зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення не містить належного обґрунтування підстав для зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість та не підтверджує наявність порушень з його боку.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому останній проти задоволення позовних вимог заперечує та вважає їх необґрунтованими.
У відзиві відповідач зазначає, що за результатами камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість Приватного підприємства «РЕМВОДПЛАСТ ПЛЮС» за січень 2020 року встановлено порушення вимог податкового законодавства, зокрема п. 200.4 ст. 200 ПК України.
Як вказує відповідач, позивачем було неправомірно задекларовано суму від`ємного значення податку на додану вартість, яка зараховується у зменшення суми податкового боргу, у зв`язку з чим контролюючим органом встановлено її завищення на суму 149 999,18 грн.
На підставі висновків акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.05.2020 № 0508470405 про зменшення суми від`ємного значення податку на додану вартість на вказану суму.
Крім того, відповідач зазначає, що камеральна перевірка проведена у межах повноважень контролюючого органу та на підставі даних податкової звітності і інформаційних систем ДПС, а тому прийняте податкове повідомлення-рішення є правомірним.
У відповіді на відзив позивач заперечує доводи відповідача та зазначає, що викладені у відзиві обставини не відповідають фактичним даним та не підтверджуються належними доказами.
Зокрема, позивач вказує, що на момент подання податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2020 року керувався даними, відображеними в електронному кабінеті платника податків, які свідчили про наявність податкового боргу у більшому розмірі, ніж зазначено відповідачем, а відтак задекларована сума від`ємного значення була визначена правомірно.
Позивач також зазначає, що невідповідність даних виникла внаслідок технічних особливостей функціонування системи електронного адміністрування ПДВ, зокрема через несвоєчасне відображення контролюючим органом зарахування сплачених коштів, що вплинуло на показники податкової звітності.
Крім того, позивач звертає увагу на те, що сума у розмірі 149 999,18 грн фактично не є податковим боргом та не є сумою донарахованих податкових зобов`язань, а також зазначає, що контролюючим органом не доведено наявності порушень податкового законодавства з його боку.
Також позивач вказує, що у відзиві відповідачем не наведено конкретних обставин, які б спростовували доводи позову, а наведені посилання на норми законодавства мають загальний характер та не містять належного обґрунтування правомірності прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Окремо позивач звертає увагу, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення складено за формою «В4», яка застосовується у випадку зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість, однак фактично містить ознаки визначення грошового зобов`язання, що свідчить про невідповідність його змісту встановленій формі.
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 20.02.2020 Приватним підприємством «РЕМВОДПЛАСТ ПЛЮС» подано податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2020 року в електронній формі засобами електронного зв`язку.
Податкова декларація отримана контролюючим органом, що підтверджується квитанцією № 1 від 20.02.2020, та прийнята і зареєстрована, що підтверджується квитанцією № 2 від 20.02.2020.
Згідно з поданою декларацією позивачем відображено:
податкові зобов`язання у сумі 26 007 грн; 
податковий кредит у сумі 2 232 532 грн; 
від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та податкового кредиту. 
Відповідно до розділу ІІІ декларації сума від`ємного значення, що підлягає зарахуванню у зменшення податкового боргу, визначена у розмірі 1 470 862 грн.
Станом на дату подання декларації, а саме 20.02.2020 року, відповідно до даних системи електронного адміністрування ПДВ, сума податку, на яку платник мав право зареєструвати податкові накладні, становила 1 474 966,27 грн.
Судом встановлено, що 20.02.2020 позивачем здійснено сплату грошових коштів у сумі 150 000 грн, що підтверджується платіжним дорученням №5704 від 20.02.2020, з призначенням платежу – сплата податку на додану вартість за січень 2020 року.
Зазначена сума була зарахована до системи електронного адміністрування ПДВ, що підтверджується даними електронного кабінету платника податків.
Станом на дату подання податкової декларації, а саме 20.02.2020, згідно з даними електронного кабінету платника податків, що містяться у матеріалах справи, за позивачем обліковувався податковий борг з податку на додану вартість у сумі 149 999,18 грн.
У подальшому, з метою виправлення показників податкової звітності, 29.05.2020 року позивачем подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість за січень 2020 року, що підтверджується квитанцією № 2 від 29.05.2020 про його прийняття контролюючим органом.
Головним управлінням ДПС у м. Києві відповідно до п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (далі – ПК України) проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість Приватного підприємства «РЕМВОДПЛАСТ ПЛЮС» за січень 2020 року.
За результатами проведеної перевірки складено акт від 17.03.2020 № 6025/26-15-04-05-16/34456142, який направлено позивачу поштовим відправленням 19.03.2020.
Вказане поштове відправлення адресату не вручено та повернуто відправнику у зв`язку із закінченням строку зберігання, що підтверджується наявними у матеріалах справи поштовими документами.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для проведення зазначеної перевірки стали дані податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2020 року та інформація, що міститься в інформаційно-телекомунікаційних системах контролюючого органу.
Згідно з висновками акта перевірки, контролюючим органом встановлено порушення позивачем вимог п. 200.4 ст. 200 ПК України, що на думку відповідача, призвело до завищення суми від`ємного значення податку на додану вартість, яка зараховується у зменшення суми податкового боргу, на суму 149 999,18 грн.
На підставі зазначеного акта перевірки Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.05.2020 № 0508470405 за формою «В4», яким зменшено суму від`ємного значення податку на додану вартість, що зараховується у зменшення суми податкового боргу, на 149 999,18 грн.
Як встановлено судом, 25.05.2020 позивачем отримано вказане податкове повідомлення-рішення.
06.08.2020 позивач, не погоджуючись із прийнятим рішенням контролюючого органу, звернувся до Державної податкової служби України зі скаргою про його скасування.
Рішенням ДПС України від 22.06.2020 № 19734/6/99-00-06-02-02-06 строк розгляду скарги було продовжено до 01.08.2020.
За результатами розгляду скарги рішенням ДПС України від 20.07.2020 № 23072/6/99-00-06-02-02-06 у задоволенні скарги позивача відмовлено, а податкове повідомлення-рішення від 13.05.2020 № 0508470405 залишено без змін.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням контролюючого органу, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.
Пунктом 75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні та фактичні перевірки.
Відповідно до п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, що проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях платника податків, та даних інформаційно-телекомунікаційних систем контролюючих органів.
З аналізу зазначених норм вбачається, що під час проведення камеральної перевірки контролюючий орган обмежений виключно тими даними, які містяться у податковій звітності платника податків та відповідних інформаційних базах, без можливості витребування додаткових документів або встановлення обставин поза межами таких даних.
Відповідно до п. 86.2 ст. 86 ПК України у разі встановлення порушень за результатами перевірки складається акт, який підписується посадовими особами контролюючого органу та підлягає надісланню (врученню) платнику податків.
Згідно з п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими платнику податків, якщо вони надіслані за його податковою адресою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків чи його представнику. У разі якщо поштове відправлення не може бути вручено платнику податків з причин його відсутності за місцезнаходженням, відмови від отримання або з інших причин, документ вважається врученим у день, зазначений поштовою службою у повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення. 
Пунктом 86.7 ст. 86 ПК України передбачено право платника податків подати свої заперечення до акта перевірки протягом десяти робочих днів з дня його отримання.
Відповідно до п. 86.8 ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки.
Таким чином, законодавець пов`язує право контролюючого органу на прийняття податкового повідомлення-рішення з фактом належного вручення платнику податків акта перевірки та надання йому можливості реалізувати право на подання заперечень.
Згідно з п. 58.1 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення повинно містити підстави для його прийняття із зазначенням відповідних норм законодавства, а також обґрунтування визначених сум або показників.
Форми податкових повідомлень-рішень та порядок їх направлення платникам податків затверджені наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204.
Відповідно до положень зазначеного наказу податкове повідомлення-рішення за формою «В4» застосовується у разі зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість.
Водночас така форма передбачає наявність належного обґрунтування підстав для зменшення відповідного показника та посилання на конкретні норми податкового законодавства, які, на думку контролюючого органу, порушені платником податків.
Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкових зобов`язань звітного періоду та сумою податкового кредиту такого періоду.
Пунктом 200.4 ст. 200 ПК України передбачено, що при від`ємному значенні суми податку така сума зараховується у зменшення суми податкового боргу, або підлягає бюджетному відшкодуванню, або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду.
Відповідно до п. 200№.3 ст. 200№ ПК України сума податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, визначається за формулою, складовими якої є, зокрема, суми поповнення рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ, суми податку за зареєстрованими податковими накладними та інші показники, що обліковуються в інформаційних системах контролюючого органу.
З аналізу зазначеної норми вбачається, що показники системи електронного адміністрування податку на додану вартість формуються на підставі даних, що перебувають у розпорядженні контролюючого органу, та безпосередньо впливають на можливість платника податків реалізовувати свої права у сфері адміністрування ПДВ.
Відповідно до п. 200№.9 ст. 200№ ПК України інформація з системи електронного адміністрування ПДВ надається платнику податку через електронний кабінет та є офіційною інформацією щодо стану його розрахунків з бюджетом у частині податку на додану вартість.
Отже, дані електронного кабінету платника податків відображають облікові показники, сформовані контролюючим органом, та є джерелом інформації щодо наявності або відсутності податкового боргу, а також інших показників, що впливають на податкову звітність платника.
Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість визначено наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21.
Згідно з положеннями зазначеного Порядку від`ємне значення податку на додану вартість визначається як різниця між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту та відображається у відповідних рядках податкової декларації з податку на додану вартість.
Відповідно до п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган має право самостійно визначити суму грошового зобов`язання платника податків лише у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.
Таким чином, будь-яке втручання контролюючого органу у показники податкової звітності платника податків повинно бути належним чином обґрунтованим, здійсненим у межах визначених законом повноважень та із дотриманням встановленої процедури.
Відповідно до п. 56.21 ст. 56 ПК України у разі, якщо норма закону або іншого нормативно-правового акта припускає неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.
Як вбачається із матеріалів справи, висновки акту перевірки ґрунтується на тому, що відповідно до даних інформаційних ресурсів Державної податкової служби України станом на момент подання податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2020 року, а саме 20.02.2020, за позивачем обліковувався податковий борг з податку на додану вартість у сумі 149 999,18 грн.
Разом з тим, судом встановлено, що 20.02.2020 позивачем сплачено грошові кошти у сумі 150 000 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 5704 від 20.02.2020.
Зіставлення наведених обставин свідчить про наявність розбіжності між даними інформаційних систем контролюючого органу та фактичними обставинами сплати податку позивачем.
Суд враховує, що відповідно до положень ст. 200№ ПК України показники системи електронного адміністрування податку на додану вартість формуються на підставі даних, що перебувають у розпорядженні контролюючого органу.
За таких обставин висновки контролюючого органу про завищення позивачем суми від`ємного значення податку на додану вартість є передчасними та необґрунтованими.
Оцінивши надані сторонами докази та матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення не відповідає вимогам правомірності, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому позовні вимоги щодо визнання податкового повідомлення-рішення від 13.05.2020 № 0508470405 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 2250,00 грн, який в силу ч. 1 ст. 139 КАС України підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 9, 14, 73 - 78, 90, 139, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд 
в и р і ш и в:
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у місті Києві від 13.05.2020 № 0508470405.
Стягнути на користь Приватного підприємства «РЕМВОДПЛАСТ ПЛЮС» (ідентифікаційний код 34456142, місцезнаходження: 01042, м. Київ, вул.Іоанна Павлі ІІ, 3) судовий збір у розмірі 2250,00 грн (Дві тисячі двісті п`ятдесят гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код 44116011; місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головенко О.Д.