ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року 
м. Київ

cправа № 910/8763/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т.М. (головуючої), Бенедисюка І.М., Власова Ю.Л.,

за участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

представників учасників справи:
позивача - Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (далі - ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі») - Маркушев Я.С. (адвокат),
відповідача - Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго») - Драчова М.С. (адвокатка), 
третьої особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» (далі - АТ «ДТЕК Донецькі електромережі») - не з`явився, 
третьої особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі» (далі - ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі») - не з`явився, 

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго»
на рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2025 (головуючий - суддя Князьков В.В.)
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.03.2026 (головуючий - суддя Шапран В.В., судді: Андрієнко В.В., Буравльов С.І.)

у справі за позовом ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі»
до ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго»,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» та ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі»,
про визнання відсутніми прав, зобов`язання вчинити дії, стягнення 9 872 297,00 грн.
ВСТУП
Спір у справі виник щодо наявності / відсутності підстав для визнання відсутнім права на здійснення розрахунків врегулювання (корегування) за період з 01.03.2022 по 31.03.2022, складання акта корегування (вргулювання), зобов`язання відновити становище, яке існувало до порушення права, стягнення безпідставно списаних коштів.
ІСТОРІЯ СПРАВИ
1. Короткий зміст позовних вимог
1.1. ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» звернулося до суду з позовом до ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» (з урахуванням заяви позивача про зміну предмета позову) про:
- визнання відсутнім права відповідача здійснювати розрахунки врегулювання (корегування) позивача за договором від 11.05.2019 № 0533-01041 про врегулювання небалансів електричної енергії за період з 01.03.2022 до 31.03.2022 у бік збільшення обсягу та вартості електричної енергії для врегулювання небалансів, проданої відповідачем, на 2606,839 МВтxгод, загальною вартістю 9 540 986,18 грн, та у бік зменшення обсягу та вартості електричної енергії для врегулювання небалансів, купленої відповідачем, на 1169,042 МВтxгод, загальною вартістю 331 310,82 грн;
- визнання відсутнім права відповідача складати акт-корегування (врегулювання) до акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 31.03.2022 № ВН/22/03-0533, акта-корегування (врегулювання) від 10.08.2022 № ВР/22/03-0533 згідно з договором від 11.05.2019 № 0533-01041 стосовно збільшення обсягу та вартості електричної енергії для врегулювання небалансів, проданої відповідачем, на 2606,839 МВтxгод, загальною вартістю 9 540 986,18 грн, та зменшення обсягу та вартості електричної енергії для врегулювання небалансів, купленої відповідачем, на 1169,042 МВтxгод, загальною вартістю 331 310,82 грн;
- зобов`язання відповідача відновити становище позивача, яке існувало до порушення права, шляхом корегування в сторону зменшення загальних обсягів та вартості купівлі відповідачем електричної енергії для врегулювання небалансів до акта-корегування (врегулювання) від 11.05.2023 № ВР/22/03-0533 до акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 31.03.2022 № ВН/22/03-0533, акта-корегування (врегулювання) від 10.08.2022 № ВР/22/03-0533 згідно з договором від 11.05.2019 № 0533-01041 на 2606,839 МВтxгод, загальною вартістю 9 540 986,18 грн, у тому числі ПДВ 1 590 164,36 грн, та шляхом корегування в сторону збільшення загальних обсягів та вартості продажу позивачем електричної енергії для врегулювання небалансів до акта корегування (врегулювання) від 11.05.2023 № ВР/22/03-0533 до акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 31.03.2022 № 16ВН/22/03-0533, акта-корегування (врегулювання) від 10.08.2022 № ВР/22/03-0533 на 1169,042 МВтxгод, загальною сумою 331 310,82 грн, у тому числі ПДВ 55 218,47 грн;
- стягнення з відповідача на користь позивача 9 872 297,00 грн коштів, безпідставно списаних відповідачем в односторонньому порядку.
1.2. В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на те, що корегування (врегулювання небалансів електричної енергії) за березень 2022 року відповідач мав право проводити до кінця лютого 2023 року [згідно з пунктом 1.2 Правил врегулювання, що є додатком 10 до Правил ринку, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.03.2018 № 307 (у редакції, що діяла станом на 18.05.2023, далі - Правила ринку)], а тому підстав для проведення у травні 2023 року, тобто зі спливом майже 3-х місяців, корегування (врегулювання небалансів електричної енергії) за березень 2022 року у відповідача не було, як і не було подальших підстав для використання (списання в односторонньому порядку) 18.05.2023 та 24.07.2024 фінансової гарантії позивача в сумі 9 872 297,00 грн, а також використання банківської гарантії позивача 18.06.2025.
1.3. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.08.2025 залучено до участі у справі № 910/8763/25 АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» та ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.
2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
2.1. Господарський суд міста Києва рішенням 10.12.2025 (з урахуванням ухвали від 16.12.2025 про виправлення описки у даті рішення), залишеним без змін Північним апеляційним господарським судом постановою від 17.03.2026 у справі № 910/8763/25, позов задовольнив частково:
- визнав відсутнім право відповідача здійснювати розрахунки врегулювання (корегування) позивача за договором про врегулювання небалансів електричної енергії від 11.05.2019 № 0533-01041 за період з 01.03.2022 до 31.03.2022 у бік збільшення обсягу та вартості електричної енергії для врегулювання небалансів, проданої відповідачем, на 2606,839 МВтxгод, загальною вартістю 9 540 986,18 грн, та у бік зменшення обсягу та вартості електричної енергії для врегулювання небалансів, купленої відповідачем, на 1169,042 МВтxгод, загальною вартістю 331 310,82 грн;
- зобов`язав відповідача відновити становище позивача, яке існувало до порушення права, шляхом корегування в сторону зменшення загальних обсягів та вартості купівлі позивачем електричної енергії для врегулювання небалансів до акта-корегування (врегулювання) від 11.05.2023 № ВР/22/03-0533 до акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 31.03.2022 № ВН/22/03-0533, акта-корегування (врегулювання) від 10.08.2022 № ВР/22/03-0533 згідно з договором від 11.05.2019 № 0533-01041 на 2606,839 МВтxгод, загальною вартістю 9540986,18 грн, у тому числі ПДВ 1 590 164,36 грн, та шляхом корегування в сторону збільшення загальних обсягів та вартості продажу позивачем електричної енергії для врегулювання небалансів до акта-корегування (врегулювання) від 11.05.2023 № ВР/22/03-0533 до акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 31.03.2022 № ВН/22/03-0533, акта-корегування (врегулювання) від 10.08.2022 № ВР/22/03-0533 на 1169,042 МВтxгод, загальною вартістю 331 310,82 грн, у тому числі ПДВ 55 218,47 грн;
- стягнув з відповідача на користь позивача 9 872 297,00 грн грошових коштів;
- в іншій частині у задоволенні позову відмовив.
2.2. Задовольняючи частково позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили, зокрема, з того, що:
- списання 18.06.2025 коштів банківської гарантії відповідач здійснив у рахунок погашення заборгованості позивача з урегулювання небалансів за актом-корегування (врегулювання) № ВР/22/03-0533 від 11.05.2023 до акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів за березень 2022 року, тобто не поточного 2025 року;
- у відповідності до положень пункту 1.2 Правил врегулювання, що є додатком 10 до Правил ринку, корегування (врегулювання небалансів електричної енергії) за березень 2022 року відповідач мав провести до кінця лютого 2023 року;
- відповідач акт-корегування (врегулювання) склав лише 11.05.2023, тобто з порушенням встановленого в пункті 1.2 Правил врегулювання строку, що вказує на неправомірність дій відповідача щодо повторного (втретє) списання грошових коштів фінансової гарантії позивача в сумі 9 872 297,00 грн з його рахунку;
- оцінюючи обраний позивачем спосіб захисту своїх прав в розрізі їх належності та ефективності, суд врахував, що списання грошових коштів з рахунку позивача за однакової підстави має місце вже втретє, що підтверджується судовими рішеннями у справах № 910/13624/23 та № 910/10599/24. Отже, задоволення самої лише позовної вимоги про стягнення неправомірно списаної суми грошових коштів не призводить до остаточного захисту прав заявника у розрізі спірного врегулювання небалансів електричної енергії за березень 2022 року. До того ж підставою для списання коштів є той самий акт, що й у 2023 та 2024 роках, незважаючи на наявність вказаних вище судових рішень;
- належними та ефективними способами захисту прав позивача є визнання відсутнім права відповідача здійснювати розрахунки врегулювання (корегування) за договором про врегулювання небалансів електричної енергії, зобов`язання відповідача відновити становище позивача, яке існувало до порушення права, шляхом корегування загальних обсягів та вартості купівлі електричної енергії для врегулювання небалансів, а також стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 9 872 297,00 грн;
- водночас позов в частині вимоги про визнання відсутнім права відповідача складати акт-корегування (врегулювання) не підлягає задоволенню, оскільки фактично такий акт-корегування вже складений відповідачем, а, отже, задоволення цієї вимоги, у такому випадку, не матиме наслідком відповідного правового результату та не скасує вже існуючий акт-корегування від 11.05.2023 і, як наслідок, не призведе до відновлення порушеного права позивача.
3. Короткий зміст вимог касаційної скарги
3.1. ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» 15.04.2026 через систему «Електронний суд» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить, зокрема, рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.03.2026 у справі № 910/8763/25 скасувати повністю, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
4.1. ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» у касаційній скарзі з посиланням на пункт 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) зазначає таке.
4.1.1. Відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме: частини сьомої статті 70 Закону України «Про ринок електричної енергії», пунктів 1.1, 1.2 Правил врегулювання, що є додатком 10 до Правил ринку, пункту 1.5 Правил ринку у поєднанні зі статтею 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору (стосовно врегулювання небалансів електричної енергії).
5. Позиція іншого учасника справи
5.1. ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» у відзиві на касаційну скаргу заперечило проти доводів скаржника, зазначаючи про законність та обґрунтованість рішень попередніх інстанцій, і просило касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
6. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
6.1. ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» 11.05.2019 приєдналося до умов договору про врегулювання небалансів електричної енергії (ідентифікатор договору № 0533-01041; далі - Договір), що є публічним договором приєднання та додатком 1 до Правил ринку.
6.2. Відповідно до пункту 1.2 Договору сторона, що приєднується, набуває статусу учасника ринку та здійснює свою діяльність в якості СВБ (користувач системи передачі / трейдер / оператор ринку / гарантований покупець в якості учасника ринку).
6.3. Згідно з пунктом 5.2 Договору СВБ, що є електропостачальником, повинна відкрити в одному з уповноважених банків поточний рахунок із спеціальним режимом використання.
6.4. Відповідно до договору від 29.12.2020 № 5959-ДОЭ про участь у балансуючій групі ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» є стороною, відповідальною за баланси, а учасниками балансуючої групи є: ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі», АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі», Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі», Акціонерне товариство «ДТЕК Одеські електромережі».
6.5. Згідно з пунктом 2.4 договору про участь у балансуючій групі СВБ зобов`язується нести фінансову відповідальність за небаланси електричної енергії балансуючої групи перед ОСП (відповідач у справі), а учасники балансуючої групи зобов`язуються нести фінансову відповідальність за свої небаланси електричної енергії перед СВБ (позивач у справі).
6.6. З 00:00:00 год. 01.06.2022 АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» виключено зі складу учасників балансуючої групи позивача, про що відповідача повідомлено листом від 27.05.2022 № 04/710/5154.
6.7. Позивач 01.06.2022 підписав з АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» угоду про врегулювання питань при виключенні з балансуючої групи.
6.8. З 00:00:00 год. 13.04.2023 ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» виключено зі складу учасників балансуючої групи позивача, про що відповідача повідомлено листом від 10.04.2023 № 04/710/4742.
6.9. Позивач 13.04.2023 підписав з ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» угоду про врегулювання питань при виключенні з балансуючої групи.
6.10. Згідно з пунктами 2.1 наведених вище угод учасниками оплачена уся вартість небалансів та інших платежів, що виникли на підставі договору. Учасники не мають невиконаних фінансових зобов`язань перед СВБ (позивачем у справі).
6.11. У пунктах 2.2 угод зазначено, що СВБ не несе фінансову відповідальність за небаланси електричної енергії учасників, зобов`язання з оплати яких виникнуть після виходу учасників з балансуючої групи, створеної відповідно до договору (тобто після 01.06.2022 для АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» та після 13.04.2023 для ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі»), зобов`язань щодо врегулювання небалансів та інших зобов`язань, встановлених договором.
6.12. Учасники несуть фінансову відповідальність за небаланси, що виникли після укладення цієї угоди самостійно, відповідно до Правил ринку (пункти 2.3 наведених угод).
6.13. Відповідно до пунктів 2.4 угод дія договору для учасників припиняється.
6.14. На електронну пошту позивача 11.05.2023 відповідач надіслав:
- акт-корегування (врегулювання) від 11.05.2023 № ВР/22/03-0533 до акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 31.03.2022 № ВН/22/03-0533, акта-корегування (врегулювання) від 10.08.2022 № ВР/22/03-0533 згідно з договором від 11.05.2019 № 0533-01041;
- рахунок-фактуру (INVOICE) від 12.05.2023 № 1205202300016 на суму 9 872 297,00 грн (з ПДВ) - електрична енергія для повторного врегулювання небалансів електричної енергії (згідно з Правилами врегулювання, передбаченими додатком 10 Правил ринку).
6.15. Позивач 12.05.2023 повідомив відповідача згідно з листом № 04/710/5516 про незгоду з вказаним вище актом-корегування за березень 2022 року та ініціювання спору, внаслідок якого вимагав від відповідача відновити замінені нульовими значеннями агреговані дані комерційного обліку площадок вимірювання КП «Компанія «Вода Донбасу», а також не покладати на втрати ОСР ці обсяги електричної енергії та не пред`являти до оплати на СВБ.
6.16. Згідно з листом від 16.05.2023 № 04/710/5560 позивач повідомив відповідача про неправомірність акта-корегування та рахунку-фактури (INVOICE) щодо даних комерційного обліку площадок вимірювання КП «Компанія «Вода Донбасу» за березень 2022 року в обсягах 1274151 кВт*год для ОСР ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» та 1895269 кВт*год для ОСР АТ «ДТЕК Донецькі електромережі».
6.17. Відповідач 18.05.2023 згідно з актом-корегування (врегулювання) від 11.05.2023 № ВР/22/03-0533 здійснив списання грошових коштів у сумі 9 872 297,00 грн, що зберігалися на поточному рахунку відповідача, як фінансова гарантія позивача, що підтверджується платіжною інструкцією № ППЗ1805.
6.18. Про вказані обставини позивача повідомлено згідно з листом від 18.05.2023 № 01/24336.
6.19. Позивач 18.05.2023 направив відповідачу вимогу № 04/710/5617 щодо повернення коштів в сумі 9 872 297,00 грн у статусі фінансової гарантії, оскільки ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» та АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» станом на 11.05.2023 виключені з балансуючої групи позивача та мають самостійно фінансово відповідати за власні небаланси електричної енергії за березень 2022 року.
6.20. У відповідь на цю вимогу відповідач згідно з листом від 25.05.2023 № 01/25792 відмовив у її задоволенні, оскільки списання фінансової гарантії відбулося виключно на виконання вимог Правил ринку та Договору.
6.21. Не погоджуючись із такими діями відповідача, ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» звернулося до суду з позовом до ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення 9 872 297,00 грн.
6.22. Господарський суд міста Києва 14.12.2023 ухвалив рішення у справі № 910/13624/23, яке суди апеляційної та касаційної інстанцій залишили без змін, про задоволення позову.
6.23. Верховний Суд у постанові від 01.08.2024 зі справи № 910/13624/23, зокрема, виснував, що визначальною обставиною є встановлення судами факту здійснення відповідачем корегування зі спливом встановленого пунктом 1.2 Правил врегулювання терміну для його проведення, і недоведеності в цьому випадку обставин прийняття адміністратором розрахунків обґрунтованого рішення щодо проведення такого корегування відповідно до пункту 1.3 цих Правил. За таких обставин, списання відповідачем згідно з платіжною інструкцією від 18.05.2023 № ППЗ1805 грошових коштів фінансової гарантії позивача у сумі 9 872 297,00 грн з рахунку відповідача на підставі акта-корегування (врегулювання) від 11.05.2023 № ВР/22/03-0533 є неправомірним безвідносно до того, чи виконував позивач за спірним корегуванням функції СВБ відносно учасників, які входили до балансуючої групи.
6.24. Відповідач 24.07.2024 направив на електронну адресу позивача повідомлення про те, що з 24.07.2024 позивач набув статусу «Переддефолтний» за несплату рахунків за врегулювання небалансів електричної енергії за березень 2022 року.
6.25. У той же день позивач направив на електронну та поштову адреси відповідача лист за вих. №04/710/5016, в якому повідомив про незгоду з набуттям статусу «Переддефолтний», а також висловив свою позицію стосовно відсутності заборгованості за березень 2022 року.
6.26. На електронну адресу позивача 24.07.2024 надійшло повідомлення від відповідача про те, що 24.07.2024 фінансову гарантію в сумі 9 872 297,00 грн буде враховано в погашення простроченої заборгованості врегулювання березня 2022 року.
6.27. Позивач 24.07.2024 на електронну адресу відповідача надіслав лист, в якому вимагав не враховувати фінансову гарантію в сумі 9 872 297,00 грн для погашення заборгованості врегулювання березня 2022 року, оскільки у ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» заборгованість відсутня.
6.28. Позивач 25.07.2024 надіслав на поштову адресу відповідача вимогу вих. № 04/710/5079 про повернення фінансової гарантії в сумі 9 872 297,00 грн, яку враховано для погашення простроченої заборгованості врегулювання березня 2022 року, посилаючись на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2023 у справі № 910/13624/23, яким встановлено безпідставність стягнення суми корегування за березень 2022 року.
6.29. ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» 25.07.2024 згідно з листом вих. № 01/46045 повідомило позивача про те, що 24.07.2024 адміністратором розрахунків здійснені заходи, передбачені пунктом 6.1.22 глави 6.1 розділу VI Правил ринку, а саме, використана фінансова гарантія в сумі 9 872 297,00 грн у рахунок погашення простроченої заборгованості за електричну енергію, з метою врегулювання небалансів за березень 2022 року.
6.30. Позивач 26.07.2024 направив відповідачу вимогу № 04/710/5119 про повернення фінансової гарантії в сумі 9 872 297,00 грн.
6.31. Відповідач 05.08.2024 згідно з листом за вих. № 01/48187 надав відповідь на адвокатський запит від 30.07.2024, в якому повідомив, що ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» 24.07.2024 використало фінансову гарантію ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» з поточного рахунку ОСП у розмірі 9 872 297,00 грн, а також надало акт корегування (врегулювання) за версією 3 за березень 2022 року за суб`єктом господарської діяльності - ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» та рахунок (INVOICE) повторного врегулювання небалансів електричної енергії від 12.05.2023 № 1205202300016 на загальну суму 9 872 297,00 грн з ПДВ.
6.32. Не погоджуючись із вказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» вдруге списаної в односторонньому порядку фінансової гарантії у розмірі 9 872 297,00 грн.
6.33. Господарський суд міста Києва рішенням від 10.02.2025 у справі № 910/10599/24, яке суди апеляційної та касаційної інстанцій залишили без змін, позов задовольнив.
6.34. Позивач 17.06.2025 на електронну адресу отримав повідомлення від відповідача про те, що позивач набув статусу «Переддефолтний» з 17.06.2025 за незабезпечення коштів, вільних від інших зобов`язань з оплати поточної заборгованості та погашення простроченої заборгованості, в обсязі, достатньому для оплати звітів за врегулювання березня 2022 року.
6.35. Позивач 19.06.2025 направив лист-відповідь № 04/710/4930, згідно з якою повідомив відповідача про незгоду з набуттям статусу «Переддефолтний», відсутність заборгованості позивача за березень 2022 року та про свою позицію стосовно відсутності заборгованості за березень 2022 року.
6.36. Позивач 19.06.2025 отримав лист відповідача № 01/37842 про те, що 18.06.2025 відповідач оформив вимогу від 18.06.2025 № 01/37818 до Акціонерного товариства «Таскомбанк» для покриття заборгованості позивача за рахунок банківської гарантії на суму 9 872 297,00 грн. До листа додано копію вимоги.
6.37. Сума гарантії 18.06.2025 перерахована з рахунку позивача на рахунок відповідача, що підтверджується банківською випискою.
6.38. Позивач 20.06.2025 направив на офіційні електронні адреси відповідача вимогу № 04/710/4972 про повернення банківської гарантії в сумі 9 872 297,00 грн, у зв`язку з безпідставністю її використання.
6.39. Згідно з листом від 02.07.2025 № 01/40554 відповідач повідомив позивача, що 18.06.2025 отримав на свій рахунок банківську гарантію в сумі 9 872 297,00 грн відповідно до платіжної інструкції № 2832. Також відповідач підтвердив, що 18.06.2025 використав банківську гарантію позивача в сумі 9 872 927,00 грн за корегування за березнем 2022 року на підставі: акта-корегування (врегулювання) від 11.05.2023 № ВР/22/03-0533 до акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 31.03.2022 № ВН/22/03-0533, акта-корегування (врегулювання) від 10.08.2022 № ВР/22/03-0533 згідно з договором від 11.05.2019 № 0533-01041; рахунку-фактури (INVOICE) від 12.05.2023 № 1205202300016 на суму 9 872 297,00 грн (з ПДВ) - електрична енергія для повторного врегулювання небалансів електричної енергії (згідно з Правилами врегулювання, передбаченими додатком 10 Правил ринку).
6.40. За твердженнями позивача, корегування (врегулювання небалансів електричної енергії) за березень 2022 року відповідач мав право проводити до кінця лютого 2023 року (згідно з пунктом 1.2 Правил врегулювання, що є додатком 10 до Правил ринку), а тому підстав для проведення у травні 2023 року, тобто зі спливом майже 3-х місяців, корегування (врегулювання небалансів електричної енергії) за березень 2022 року у відповідача не було, як і не було подальших підстав для використання (списання в односторонньому порядку) 18.05.2023 та 24.07.2024 фінансової гарантії позивача в сумі 9 872 297,00 грн, а також використання банківської гарантії позивача 18.06.2025.
6.41. Наведені вище обставини стали підставою для звернення позивача з цим позовом до суду про визнання відсутнім у відповідача права здійснювати розрахунки врегулювання (корегування) за період з 01.03.2022 до 31.03.2022, визнання відсутнім права складати акт корегування (врегулювання), зобов`язання відновити становище, яке існувало до порушення права, а також стягнення 9 872 297,00 грн грошових коштів.
7. Межі та порядок розгляду справи судом касаційної інстанції
7.1. Верховний Суд ухвалою від 14.05.2026 відкрив касаційне провадження у справі № 910/8763/25 на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України.
7.2. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
7.3. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
8. Джерела права та акти їх застосування. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій
8.1. Предметом касаційного перегляду є рішення суду першої інстанції, яким позов задоволено частково, та постанова суду апеляційної інстанції, прийнята за результатами перегляду рішення суду першої інстанції.
8.2. Суд, забезпечуючи реалізацію основних засад господарського судочинства закріплених у частини третій статті 2 ГПК України, зокрема, ураховуючи принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, та дотримуючись принципу верховенства права, на підставі встановлених фактичних обставин здійснює перевірку застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
8.3. Касаційне провадження у справі відкрито на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України.
8.4. Відповідно до приписів пункту 3 частини третьої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
8.5. Отже, по-перше, слід з`ясувати відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а по-друге, наявність / відсутність подібності правовідносин та наявність / відсутність неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
8.6. Суд виходить із того, що у справах № 910/13624/23 та № 910/10599/24 Верховний Суд застосував норми, означені у підпункті 4.1.1. пункту 4.1. цієї постанови. Втім, як свідчить зміст вказаних постанов, висновку щодо застосування норм права - частини сьомої статті 70 Закону України «Про ринок електричної енергії», пунктів 1.1, 1.2 Правил врегулювання, що є додатком 10 до Правил ринку, пункту 1.5 Правил ринку у поєднанні зі статтею 629 ЦК України щодо обов`язковості договору (про які зазначає скаржник) Верховний Суд не формулював, у тому числі, з огляду на те, що встановлені обставини засвідчують відсутність правомірності дій відповідача щодо списання коштів фінансової гарантії позивача в сумі 9 872 297,00 грн (див. пункт 7.39 постанови Верховного Суду від 23.09.2025 зі справи 910/10599/24).
8.7. Отже, з огляду на відсутність таких висновків, необхідно з`ясувати наявність або відсутність неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
8.8. Верховний Суд виходить з того, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (частина третя статті 311 ГПК України).
8.9. Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулювання відносин, пов`язаних з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначає Закон України «Про ринок електричної енергії».
8.10. Відповідно до частини сьомої статті 68 Закону України «Про ринок електричної енергії» унормовано, що за результатами роботи балансуючого ринку за відповідну добу на підставі даних оператора системи передачі та адміністратора комерційного обліку адміністратор розрахунків розраховує платежі оператора системи передачі та постачальників послуг з балансування за електричну енергію, ціни небалансу електричної енергії, а також обсяги небалансів електричної енергії учасників ринку і відповідні платежі за них та виставляє відповідні рахунки у порядку, визначеному правилами ринку.
8.11. Згідно з положеннями частин першої, другої та сьомої статті 70 Закону України «Про ринок електричної енергії»:
- усі учасники ринку, крім споживачів, які купують електроенергію за договором постачання електричної енергії споживачу, несуть відповідальність за свої небаланси електричної енергії;
- з метою врегулювання небалансів з оператором системи передачі учасник ринку має стати стороною, відповідальною за баланс, або передати свою відповідальність іншій стороні, відповідальній за баланс, шляхом входження до балансуючої групи. Електропостачальники є сторонами, відповідальними за баланс своїх споживачів. Сторони, відповідальні за баланс, зобов`язані нести фінансову відповідальність за небаланси електричної енергії перед оператором системи передачі;
- у рамках балансуючої групи сторона, відповідальна за баланс балансуючої групи, здійснює купівлю та продаж електричної енергії в обсязі небалансів електричної енергії, обумовлених такими учасниками балансуючої групи, на договірних засадах.
8.12. За змістом пункту 1.5.4. Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 307, передбачено, що кожен учасник балансуючої групи несе фінансову відповідальність за небаланс перед своєю СВБ у межах своїх небалансів електричної енергії з урахуванням правил функціонування балансуючої групи гарантованого покупця.
8.13. Згідно з пунктом 1.5.5. Правил ринку СВБ несе фінансову відповідальність перед ОСП за небаланси електричної енергії всіх учасників ринку, які увійшли до балансуючої групи, яку вона представляє.
8.14. Верховний Суд висновує, що кожний учасник ринку має стати стороною, відповідальною за баланс.
8.15. Водночас аналіз наведених норм права дає підстави виснувати про можливість кожному учаснику ринку увійти до балансуючої групи та передати свою відповідальність СВБ.
8.16. А, відтак, саме виходячи із обраної таким учасником моделі участі у балансуючому ринку, визначаються межі відповідальності такого учасника перед ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго», як ОСП.
8.17. З метою врегулювання системних обмежень в об`єднаній енергетичній системі України, а також фінансового врегулювання небалансів електричної енергії, чинним законодавством на кожного учасника ринку покладений обов`язок вчиняти дії з врегулювання небалансів у відповідності до Правил ринку та Правил врегулювання, які є додатком 10 до цих Правил.
8.18. Як встановили суди попередніх інстанцій, ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» 11.05.2019 приєдналося до умов договору про врегулювання небалансів електричної енергії (ідентифікатор договору № 0533-01041), що є публічним договором приєднання та додатком 1 до Правил ринку.
8.19. Крім того, відповідно до договору від 29.12.2020 № 5959-ДОЭ про участь у балансуючій групі ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» є стороною, відповідальною за баланси, а учасниками балансуючої групи є: ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі», АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі», Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі», Акціонерне товариство «ДТЕК Одеські електромережі».
8.20. Суди також установили, що з 01.06.2022 АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» виключено зі складу учасників балансуючої групи позивача.
8.21. У свою чергу, ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» виключено зі складу учасників балансуючої групи позивача з 13.04.2023.
8.22. Водночас при здійсненні відповідачем коригувань позивачу за актом-корегування (врегулювання) від 11.05.2023 згідно з договором від 11.05.2019 № 0533-01041 щодо купленої електричної енергії для врегулювання небалансів за березень 2022 року, відповідач включив до нарахування небаланси електричної енергії по зазначених учасниках балансуючої групи, які вже вийшли з балансуючої групи позивача.
8.23. Згідно з пунктом 1.5.5. Правил ринку та умовами пункту 2.4. договору про участь у балансуючій групі, СВБ (позивач) зобов`язується нести фінансову відповідальність за небаланси електричної енергії балансуючої групи перед ОСП, а учасники балансуючої групи зобов`язуються нести фінансову відповідальність за свої небаланси електричної енергії перед СВБ.
8.24. Відповідно до пункту 6.2.4. Правил ринку, в разі настання гарантійного випадку і для отримання відшкодування, забезпеченого гарантією, АР подає до фінансової установи вимогу платежу за фінансовою гарантією. Вимога та інші, зазначені в гарантії документи, повинні бути подані до фінансової установи протягом строку дії гарантії та у спосіб, зазначений у гарантії.
8.25. Водночас згідно з пунктом 1.1 Правил врегулювання, що є додатком 10 до Правил ринку (у редакції чинній, станом на час проведення відповідачем корегування), якщо АКО надасть оновлені дані комерційного обліку по учасниках ринку, то будь-які розбіжності, виявлені після цього, урегульовуються між ОСП та СВБ, до якої входять такі учасники ринку, відповідно до цих Правил врегулювання.
8.26. Як унормовано у пункті 1.2 названих Правил, розрахунок врегулювання щодо розрахункових періодів попереднього місяця здійснюється кожного місяця або частіше в разі прийняття АР відповідного обґрунтованого рішення. Розрахунок врегулювання щодо розрахункових періодів попереднього кварталу здійснюється у другому місяці поточного кварталу. Розрахунок врегулювання щодо розрахункових періодів попереднього року здійснюється у другому місяці поточного року.
8.27. Відповідно до пункту 1.3 цих Правил будь-які події, описані в пункті 1.2 цієї глави, на які звернув увагу ОСР, ОСП або АР, через 12 місяців після місяця, за який здійснювались розрахунки, описані в розділі V Правил ринку, не повинні тягнути за собою обчислення врегулювання, за винятком прийняття АР іншого обґрунтованого рішення.
8.28. Як установили суди попередніх інстанцій, списання коштів банківської гарантії 18.06.2025 відповідач здійснив у рахунок погашення заборгованості позивача з урегулювання небалансів за актом-корегування (врегулювання) від 11.05.2023 № ВР/22/03-0533 до акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів за березень 2022 року, тобто не поточного 2025 року; у відповідності до положень пункту 1.2 Правил врегулювання, що є додатком 10 до Правил ринку, корегування (врегулювання небалансів електричної енергії) за березень 2022 року відповідач мав провести до кінця лютого 2023 року.
8.29. Указаний висновок ґрунтується на правильному тлумаченні вказаних норм права, ураховуючи міркування, означені у пунктах 8.13. - 8.27. цієї постанови. 
8.30. Верховний Суд застосовує означене у постанові Верховного Суду від 01.08.2024 зі справи № 910/13624/23 у подібних правовідносин (з урахуванням критеріїв подібності, які викладені у постанові Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19), а саме, з огляду на предмет та підстави заявленого у цій справі позову, за встановлених у цій конкретній справі обставин, визначальною обставиною є встановлення судами факту здійснення відповідачем коригування зі спливом встановленого пунктом 1.2 Правил врегулювання терміну для його проведення, і недоведеності в цьому випадку обставин прийняття адміністратором розрахунків обґрунтованого рішення щодо проведення такого корегування відповідно до пункту 1.3 цих Правил. 
8.31. Верховний Суд виходить з того, що обставин прийняття відповідачем обґрунтованого рішення щодо проведення корегування відповідно до пункту 1.3 Правил врегулювання судами попередніх інстанцій як у справах № 910/13624/23 та № 910/10599/24, так і у справі № 910/8763/25 не встановлено, а відповідачем не доведено. 
8.32. Верховний Суд для забезпечення єдності практики застосовує і ураховує викладене у постанові від 23.09.2025 зі справи № 910/10599/24 у подібних правовідносин (з урахуванням критеріїв подібності, які викладені у постанові Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19) та зазначає, що чергове списання (фактично втретє) відповідачем у червні 2026 року фінансової гарантії позивача у сумі 9 872 297,00 грн із рахунку відповідача в рахунок погашення заборгованості за електричну енергію, з метою врегулювання небалансів за березень 2022 року на підставі акта-корегування (врегулювання) від 11.05.2023 № ВР/22/03-0533 не відповідає вимогам частини сьомої статті 70 Закону України «Про ринок електричної енергії», пунктам 1.1, 1.2 Правил врегулювання безвідносно до того чи виконував позивач за спірним коригуванням функції СВБ відносно учасників, які входили до балансуючої групи.
8.33. У прийнятті цієї постанови Верховний Суд керується й принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 09.11.2004 у справі «Науменко проти України», від 19.02.2009 у справі «Христов проти України», від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватися лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.
8.34. Скаржник посилається на умови договору про врегулювання небалансів електричної енергії, зазначаючи, що позивач, як сторона, відповідальна за баланс (СВБ) повинна нести фінансову відповідальність перед відповідачем, як оператором системи передачі (ОСП), проте скаржник залишає поза увагою те, що у спірних відносинах із відповідачем позивач має обов`язок нести відповідальність за баланси електричної енергії в межах існуючих зобов`язань, які визначені чинним законодавством та чинними договорами станом на 18.06.2025 (коли відбулося списання коштів фінансової гарантії позивача).
8.35. Верховний Суд виходить з того, що встановлені судами обставини цієї справи (зокрема, і з огляду на справи № 910/13624/23 та № 910/10599/24) надають можливість виснувати, що суди першої та другої інстанцій дійшли висновку про наявність підстав для задоволення позову, заснованого на правильному тлумаченні норм права, означених у підпункті 4.1.1. пункту 4.1. цієї постанови, і за відсутності правомірності дій відповідача щодо списання коштів фінансової гарантії позивача в сумі 9 872 297,00 грн.
8.36. Отже, доводи касаційної скарги, обґрунтовані скаржником з посиланням на пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України, не знайшли свого підтвердження. 
8.37. Щодо посилання скаржника на постанову об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 355/385/17 про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення страхового відшкодування та компенсації моральної шкоди, і довід про неврахування викладених у ній висновків судами попередніх інстанцій у справі № 910/8763/25, то Суд зазначає, що правовідносини у справі № 355/385/17 та у справі, що розглядається, не є подібними ані за предметом позову, ані за сферою правового регулювання. У зв`язку з наведеним, зазначений довід скаржника Суд відхиляє, як необґрунтований. 
8.38. Щодо посилання скаржника на обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту, то Суд у зазначеному аспекті застосовує такі висновки Верховного Суду:
8.38.1. За висновками Верховного Суду України, які сформульовані в постанові від 21.11.2012 у справі 6-134цс12, згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність.
8.38.2. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.01.2021 зі справи № 522/1528/15-ц виснувала, що для належного захисту інтересу від юридичної невизначеності у певних правовідносинах особа може на підставі пункту 1 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України заявити вимогу про визнання відсутності як права вимоги в іншої особи, що вважає себе кредитором, так і свого кореспондуючого обов`язку, зокрема, у таких випадках:
- кредитор у таких правовідносинах без звернення до суду з відповідним позовом може звернути стягнення на майно особи, яку він вважає боржником, інших осіб або інакше одержати виконання поза волею цієї особи-боржника в позасудовому порядку;
- особа не вважає себе боржником у відповідних правовідносинах і не може захистити її право у межах судового розгляду, зокрема, про стягнення з неї коштів на виконання зобов`язання, оскільки такий судовий розгляд кредитор не ініціював (наприклад, кредитор надсилає претензії, виставляє рахунки на оплату тощо особі, яку він вважає боржником).
8.38.3. Крім того, відповідно до загальних висновків Верховного Суду у складі об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 17.11.2023 зі справи № 910/12832/21, у спорі учасників ринку електричної енергії щодо перерахунку небалансів електричної енергії такими, що відповідають змісту порушеного права сторони відповідальної за небаланс, характеру його порушення, наслідкам, які спричинило порушення та забезпечує ефективний захист її прав, інтересів з урахуванням положень статті 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України, статті 70 Закону України «Про ринок електричної енергії» є способи захисту порушених прав та інтересів у вигляді:
- визнання відсутності в особи відповідальної за небаланс обов`язку з оплати спірних обсягів небалансів або визнання відсутності в оператора системи передачі права вимагати такої оплати особи, відповідальної за небаланс; 
- зобов`язання оператора системи передачі вчинити дії з «анулювання» власних попередніх односторонніх дій, які протиправно створюють фактичні (не правові - адже дії оператора системи передачі як носія секундарного права є протиправними) наслідки у вигляді безпідставних майнових втрат.
8.39. Суд зазначає, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду. 
8.40. Як установили суди попередніх інстанцій, списання грошових коштів з рахунку позивача за однакової підстави має місце вже втретє, що підтверджується судовими рішеннями у справах № 910/13624/23 та № 910/10599/24. Отже, задоволення самої лише позовної вимоги про стягнення неправомірно списаної суми грошових коштів за цими конкретними спірними правовідносинами не призводить до остаточного захисту прав позивача у розрізі спірного врегулювання небалансів електричної енергії за березень 2022 року. До того ж підставою для списання коштів є той самий акт, що й у 2023 та 2024 роках, незважаючи на наявність вказаних вище судових рішень.
8.41. В аспекті гарантування конституційного права на судовий захист, яке повинне бути не ілюзорним, а справжнім та повноцінно реалізованим, Конституційний Суд України зазначає в своїх рішеннях, що «правосуддя за своєю суттю визначається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах» (перше речення абзацу десятого пункту 9 мотивувальної частини Рішення від 30.01.2003 № 3-рп/2003).
8.42. З огляду на викладене, довід скаржника про обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту Суд відхиляє.
8.43. Верховний Суд бере до уваги та вважає прийнятними доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу, в тій частині, яка узгоджується з вказаними вище міркуваннями Верховного Суду, наведеними у цій постанові.
8.44. Отже, підстава касаційного оскарження, наведена скаржником у касаційній скарзі, у цьому випадку, для скасування судових рішень не отримала підтвердження, а тому підстави для скасування оскаржуваних судових рішень та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, відсутні.
8.45. Верховний Суд також зауважує, що міра до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення може бути різною залежно від характеру рішення.
8.46. Колегія суддів касаційної інстанції, враховуючи рішення ЄСПЛ у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» та у справі «Трофимчук проти України» (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року), зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
9.1. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.
9.2. За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
9.3. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі, не підтвердилися та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, а тому касаційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а судові рішення попередніх інстанцій - без змін.
10. Судові витрати
10.1. Судовий збір, сплачений у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, покладається на скаржника, оскільки Верховний Суд касаційну скаргу відповідача залишає без задоволення, а судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.
Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.03.2026 у справі № 910/8763/25 - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Ю. Власов