Справа № 521/10925/24
Провадження № 2/522/3511/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Чорнухи Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання Донцової Н.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Керуюча компанія КОІН" про стягнення безпідставно отриманих коштів,-

ВСТАНОВИВ:

На адресу Приморського районного суду м. Одеси на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси про передачу матеріалів справи за підсудністю надійшли матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 , поданою в його інтересах представником - адвокатом Данило С.М., до Приватного підприємства "Керуюча компанія КОІН" про стягнення безпідставно отриманих коштів, у якій позивач просить стягнути з Приватного підприємства «Керуюча компанія КОІН» на свою користь безпідставно отримані кошти у розмірі 226262,21 гривень з 15.12.2021 по 03.05.2024; судові витрати, понесенні позивачем у зв`язку із розглядом справи, покласти на відповідача.
Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є власником приміщення № 302 (307), № 308 (302а) за адресою: АДРЕСА_1 , у комплексі «Maristella Marine Residence». Приватне підприємство «Керуюча компанія КОІН» здійснює управління комплексом «Maristella Marine Residence» за адресою: місто Одеса, вул. Бернардацці (вул. Красних Зорь), будинок 2а, та щомісячно надсилає йому квитанції на оплату послуг. Між ОСОБА_1 та ПП "Керуюча компанія КОІН" не має ніяких договірних відносин. Він не підписував договір про надання послуг, договір про відшкодування комунальних послуг чи інші договори. ОСОБА_1 регулярно сплачує квитанції, що підтверджується платіжними інструкціями про оплату та бухгалтерськими довідками. У відповіді на адвокатський запит від 02.04.2024 №04, було зазначено, що власники приміщень, які не уклали договори та не мають договірних відносин з керуючою компанією «Коін» позбавлені можливості в отриманні послуг з управління та сервісних послуг, а також позбавлені можливості в отриманні комунальних ресурсів: водозабезпечення, електроживлення, кондиціювання та опалення апартаментів, що їм належать. ОСОБА_1 фактично не міг отримувати послуги, передбачені договором, в зв`язку з відсутністю договірних відносин між ним та ПП "Керуюча компанія КОІН". Тарифи на послуги, передбачені договором, відрізняються із тарифами, за якими здійснювалось нарахування. ПП "Керуюча компанія КОІН" без надання належних документів, що підтверджували встановлення даних тарифів, змінюють їх на свій розсуд. Відповідач примушує ОСОБА_1 платити за послуги, які він не отримує, на які не давав прямої та недвозначної згоди на її придбання, порушуючи його право на вільний вибір послуг у зручний для нього час, порушуючи право на свободу вибору продукції та на свободу волевиявлення. Зазначене свідчить про наявність підстав для застосування ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України, оскільки позивачем безпідставно, тобто поза межами договірних відносин, сплачувались кошти за фактично не спожиті житлово-комунальними послуги.
Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи передані для розгляду ОСОБА_2 .
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15.10.2024 відкрите провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Керуюча компанія КОІН" про стягнення безпідставно отриманих коштів. Цивільну справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження на 03.12.2024.
У підготовче засідання 03.12.2024 сторони не з`явились, повідомлялені про дату, час та місце підготовчого засідання належним чином. 03.12.2024 на адресу суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від представника позивача – адвоката Данило С.М. надійшло клопотання про витребування доказів. 03.12.2024 на адресу суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС надійшла заява представника відповідача – адвоката Ніц А.С. про відкладення розгляду справи з метою ознайомлення з матеріалами справи. Підготовче засідання у справі відкладено на 16.01.2025.
У підготовче засідання 16.01.2025 з`явились представник відповідача – адвокат Ніц А.С., представник позивача - адвокат Данило С.М. (в режимі відеоконференцзв`язку). 
Ухвалою суду від 16.01.2025 частково задоволено клопотання представника позивача - адвоката Данило С.М. про витребування доказів та витребувано від позивача інформацію про спосіб розрахунку житлово-комунальних послуг по приміщенням № 302 (307), 308 (302а), за адресою: АДРЕСА_1 , у комплексі «Maristella Marine Residence» у період з 15.12.2021 по 03.05.2024, який застосовувався Приватним підприємством "Керуюча компанія "КОІН" (код ЄДРПОУ 43593663) у період з 15.12.2021 по 03.05.2024; інформацію про спосіб розрахунку вартості житлово-комунальних послуг по приміщенням № 302 (307), 308 (302а), за адресою: АДРЕСА_1 у період з 15.12.2021 по 03.05.2024, облік яких здійснюється на підставі показників загальнобудинкового (загального для декількох приміщень) засобу обліку; належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких нараховувались (нараховуються) платежі за житлово-комунальні послуги ОСОБА_1 по приміщенням № 302 (307), 308 (302а), за адресою: АДРЕСА_1 , у комплексі «Maristella Marine Residence» у період з 15.12.2021 по 03.05.2024; належним чином засвідчені копії документів, що містять відомості про тарифи послуг з управління Приватного підприємства "Керуюча компанія "КОІН", згідно яких здійснювалось нарахування за послуги з управління ОСОБА_1 , за адресою: місто Одеса, вул. Бернардацці, буд. 2а, у комплексі «Maristella Marine Residence» у період з 15.12.2021 по 03.05.2024; належним чином засвідчену копію договору компенсації експлуатаційних витрат за комунальні послуги від 01.12.2021, укладеного між підприємством «Томатекс» у вигляді ТОВ та ПП «Керуюча компанія «КОІН». В задоволенні іншої частини клопотання - відмовлено. У підготовчому засіданні оголошено перерву на 20.02.2025.
20.02.2025 на адресу суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від представника відповідача – адвоката Ніц А.С. надійшли додаткові пояснення у справі. На виконання вимог ухвали суду від 16.01.2025 від представника позивача - адвоката Ніц А.С. 20.02.2025 надійшла витребувана інформація по справі.
У підготовче засідання 20.02.2025 з`явились представник позивача – адвокат Данило С.М. та представник відповідача – адвокат Ніц А.С. Представник позивача – адвокат Данило С.М. через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС 20.02.2025 подав до суду клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з необхідністю ознайомитись із витребуваними матеріалами. Підготовче засідання відкладено на 10.04.2025.
07.04.2025 від представника позивача – адвоката Данило С.М. через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС надійшли додаткові пояснення у справі.
10.04.2025 представник відповідача – адвоката Ніц А.С. подав до суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС заяву про долучення доказів до матеріалів справи.
Підготовче засідання, призначене на 10.04.2025 не відбулось у зв`язку із замінуванням будівлі Приморського районного суду м. Одеси. Підготовче засідання відкладено на 17.04.2025.
У підготовче засідання 17.04.2025 з`явився представник відповідача – адвоката Ніц А.С. Від представника позивача - адвоката Данило С.М. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. У підготовчому засіданні представник відповідача заявив клопотання про приєднання доказів, зокрема договору № 01122021/3-ФО від 01.12.2021. Судом ухвалено долучити до матеріалів справи докази та відкласти підготовче засідання на 17.06.2025.
Підготовче засідання 17.06.2025 не відбулось, у зв`язку з перебуванням головуючого судді Чорнухи Ю.В. у відпустці з 16.06.2025 до 18.06.2025. Підготовче засідання відкладено на 24.06.2025.
У підготовче засідання 24.06.2025 з`явилась представник позивача - адвокат Іванова К.А. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце підготовчого засідання у справі, клопотань та заяв до суду не подавав. Представник позивача не заперечувала проти закриття підготовчого провадження, клопотань та заяв не подавала.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24.06.2025 закрите підготовче провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Керуюча компанія Коін" про стягнення безпідставно отриманих коштів. Призначити цивільну справу до судового розгляду по суті на 04.09.2025.
У судове засідання 04.09.2025 учасники справи не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Розгляд справи відкладено на 22.10.2025.
У судове засідання 22.10.2025 з`явились представник позивача – адвокат Овдієнко Т.В. та представник відповідача – адвокат Галаганова М.В. Суд заслухав представників сторін, перейшов до стаді дослідження доказів. У судовому засіданні оголошена перерва до 03.12.2025.
У судове засідання 03.12.2025 з`явились позивач ОСОБА_1 , представник позивача – адвокат Овдієнко Т.В. та представник відповідача – адвокат Галаганова М.В. Позивач надав пояснення суду, суд продовжив дослідження доказів, у судовому засіданні оголошена перерва до 11.02.2026.
У судове засідання 11.02.2026 з`явились представник позивача – адвокат Овдієнко Т.В. та представник відповідача – адвокат Галаганова М.В. Хід судового засідання перервався у зв`язку з вимкненням електропостачання у приміщенні Приморського районного суду м. Одеси. Розгляд справи відкладено на 15.04.2026.
У судове засідання 15.04.2026 з`явились представник позивача – адвокат Овдієнко Т.В. та представник відповідача – адвокат Галаганова М.В.
15.04.2026 на підставі ч. 1 ст. 244 ЦПК України суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 27.04.2026.
Повно та всебічно дослідивши обставини справи, надавши оцінку доводам сторін та наявним у матеріалах справи доказам, суд дійшов наступних висновків.
Згідно з ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляді вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст. 5 ЦПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 6статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно з ч. ч. 1, 4 статті 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує.
Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав (ч. 2 ст. 382 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч.1ст. 527 ЦК України).
Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч. 2 ст. 530 ЦК України).
Приписами ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (надалі - Закон № 417-VIII) співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку.
Пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону № 417-VIII управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.
Відповідно до пунктів 1-2, 10 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (надалі Закон № 417-VIII) співвласники зобов`язані: забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.
Згідно ч. 2 ст. 7 Закону № 417-VIII кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону № 417-VIII управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону № 2189-VIII житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.
Послуга з управління багатоквартирним будинком включає:
забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;
купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;
поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;
інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку.
Згідно з п. 1-2 ч. 4 ст. 8 Закону № 2189 -VIII управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний:
1) забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг;
2) від імені співвласників багатоквартирного будинку вживати заходів для забезпечення захисту спільного майна багатоквартирного будинку від протиправних посягань та стягнення з осіб, винних у знищенні, пошкодженні або викраденні спільного майна, відшкодування завданих збитків;
Частиною 1 статті 9 Закону № 2189 -VIII встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Суд встановив, що 01.12.2021 між Підприємством «ТОМАТЕКС» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (балансоутримувач) та Приватним підприємством «Керуюча компанія КОІН» (управитель) укладено договір компенсації експлуатаційних витрат за комунальні послуги, відповідно до якого балансоутримувач зобов`язався забезпечити експлуатаційне користування комунальними послугами на об`єкті, а управитель зобов`язався своєчасно компенсувати балансоутримувачу експлуатаційні витрати за відповідні комунальні послуги у строк та на умовах, передбачених договором.
Згідно зазначеного договору об`єктом є багатофункціональний комплекс з рятувальною станцією та туристично-дайвінговим центром («Maristella Marine Residence»), що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Бернардацці, 2-а.
Відповідно до п. 3.2.5. договору управитель зобов`язаний укладати договори на обслуговування внутрішніх та внутрішньомайданчикових мереж, обладнання, ліфтів, охорону надання послуг з вивозу сміття та інші договори, необхідні для безперебійної та належної експлуатації об`єкту. 
Управитель компенсує балансоутримувачу експлуатаційні витрати за комунальні послуги згідно показників відповідних лічильників та тарифів, діючих на час використання відповідної послуги.
Відповідно до ч. 12 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник зобов`язаний передати закінчений будівництвом та підключений до інженерних мереж житловий будинок, що споруджувався із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, об`єднанню співвласників або власнику, або експлуатуючій організації протягом ста двадцяти календарних днів з дня його прийняття в експлуатацію.
Частиною першою статті 9 Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі – Закон № 417-VIII) передбачено, що управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).
Співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів та прийняття відповідних рішень здійснюються згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків (ч. 1 ст. 10 Закону № 417-VIII).
Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону № 417-VIII збори співвласників у прийнятих в експлуатацію новозбудованих багатоквартирних будинках можуть бути проведені після державної реєстрації права власності на квартири та нежитлові приміщення, загальна площа яких становить більше половини загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень у такому будинку.
Частиною 2 статті 10 Закону № 417-VIII визначено, що до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком
Ініціатором зборів співвласників є ініціативна група, яка складається не менш як із трьох власників квартир або нежитлових приміщень, або управитель, обраний відповідно до цього Закону (ч. 3 ст. 10 Закону № 417-VIII).
Як вбачається з наведеного правового регулювання закінчений будівництвом та підключений до інженерних мереж житловий будинок, що споруджувався із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, замовник зобов`язаний передати об`єднанню співвласників або власнику, або експлуатуючій організації протягом ста двадцяти календарних днів з дня його прийняття в експлуатацію. У подальшому збори співвласників багатоквартирного будинку можуть прийняти рішення щодо форми управління будинком. При цьому, збори співвласників у прийнятих в експлуатацію новозбудованих багатоквартирних будинках можуть бути проведені після державної реєстрації права власності на квартири та нежитлові приміщення, загальна площа яких становить більше половини загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень у такому будинку, а ініціатором зборів співвласників є ініціативна група, яка складається не менш як із трьох власників квартир або нежитлових приміщень.
Позивач не надав суду доказів проведення співвласниками багатоквартирного будинку загальних зборів та вирішення питання щодо визначення форми управителя, обрання іншого управителя. На запитання суду чи проводились загальні збори співвласників багатоквартирного будинку з метою обрання управителя позивач та представник позивача повідомили, що їм не відомо про проведення таких загальних зборів.
Згідно пояснень представника відповідача, багатофункціональний комплекс з рятувальною станцією та туристично-дайвінговим центром («Maristella Marine Residence»), що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Бернардацці, 2-а був переданий в управління Приватного підприємства «Керуюча компанія КОІН» забудовником.
Позивач та його представник не заперечували, що відповідач здійснює управління багатоквартирним будинком, розташованим за адресою: м. Одеса, вул. Бернардацці, 2-а, а також те, що інші особи не здійснюють управління зазначеним багатоквартирним житловим будинком.
У матеріалах справи наявні копії договорів, укладених Приватним підприємством «Керуюча компанія КОІН» та ТОВ «Томатекс» з Акціонерним товариством «ДТЕК Одеські електромережі», Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфокс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Агентство охорони «Зевс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання», із яких вбачається, що відповідач взяв на себе зобов`язання перед зазначеними виконавцями житлово-комунальних послуг виконати обов`язок ТОВ «Томатекс» з оплати за спожиті житлово-комунальні послуги.
Також відповідачем надані копії рахунків за спожиті житлово-комунальні послуги водопостачання, водовідведення, скид стічних вод, постачання електроенергії, активої електричної енергії, розподіл електричної енергії від відповідних виконавців житлово-комунальних послуг.
Вказані докази у сукупності свідчать про те, що управління багатоквартирним будинком, розташованим за адресою: м. Одеса, вул. Бернардацці, 2-а, здійснює Приватне підприємство «Керуюча компанія КОІН». При цьому, докази обрання іншого управителя або створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку у матеріалах справ відсутні.
У матеріалах справи відсутні докази прийняття співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , будь-яких рішень, спрямованих на реалізацію прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку, визначення форми управління багатоквартирним будинком, здійснення управління самостійно, створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, обрання управителя або зміни існуючого управителя.
Позивач у судовому засіданні зазначив, що здійснював оплату за житлово-комунальні послуги згідно квитанції, надісланих відповідачем, але він не розумів за які конкретно житлово-комунальні послуги він сплачує та платив просто загальну суму по квитанціям.
Надаючи оцінку доводам позивача щодо безпідставності отримання відповідачем плати за управління будинком з огляду на відсутність договору, укладеного між позивачем та відповідачем, суд дійшов наступних висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону № 417-VIII у багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. 
Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону № 417-VIII вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем.
Частинами 1-2 ст. 12 Закону № 417-VIII передбачено, що витрати на управління багатоквартирним будинком включають:
1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку;
2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку;
2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності;
3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення;
4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом.
Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.
Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком (ч. 3 ст. 12 Закону № 417-VIII).
Частиною 1 статті 9 Закону № 2189 -VIII встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
У постанові Верховного Суду від 09.02.2022 (справа № 953/24063/19 провадження № 61-5095 св 21) зазначено, що положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.
Таким чином, відсутність укладеного між відповідачем та позивачем договору не звільняє останнього від обов`язку оплачувати житлово-комунальні послуги.
Враховуючи, що багатоквартирний будинок був переданий в управління відповідачу забудовником, відсутність у матеріалах справи доказів обрання співвласниками багатоквартирного будинку іншого управителя або створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, визнання позивачем того, що фактично управління багатоквартирним будинком здійснює відповідач, інші управителі не здійснюють управління багатоквартирним будинком, з огляду на приписи ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», сама по собі відсутність укладеного договору на управління багатоквартирним будинком не звільняє співвласника багатоквартирного будинку від обов`язку нести витрати на утримання належного йому майна, в тому числі на управління багатоквартирним будинком, та оплачувати житлово-комунальні послуги.
Щодо доводів позивача про ненадання йому житлово-комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком, то вони не доведені належними, допустимими і достатніми доказами.
Так, обґрунтовуючи обставину ненадання житлово-комунальних послуг представник позивача посилається на договір про надання послуг відповідачем для іншої особи, яка не є учасником справи, долучаючи до матеріалів справи копію непідписаного договору про надання послуг, стороною якого зазначені відповідач та інша особа, яка не є учасником справи.
Суд не приймає такі доводи представника позивача та вважає надану копію гнпідписаного договору з іншою особою, яка не є учасником справи, неналежним доказом, оскільки він не містять інформацію щодо предмета доказування у цій справі.
У судовому засіданні позивач підтвердив, що не бажав підписувати договір з відповідачем, оскільки мав зауваження до договору.
Наявні у матеріалах справи адвокатські запити та відповіді на адвокатські запити не є належними та достатніми доказами невиконання відповідачем послуг з управління багатоквартирним будинком, оскільки за своїм змістом є листуванням з приводу того чи укладався договір між сторонами, та щдо обсягу наданих послуг та розмірів тарифів.
Доводи представника позивача щодо не отримання позивачем актів приймання-передачі наданих послуг, що на думку представника позивача свідчить про не надання послуг з управління, є необґрунтованими, оскільки чинне законодавство не передбачає обов`язку управителя складати з кожними співвласником багатоквартирного будинку акти приймання-передання наданих послуг.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно ч. 2 ст. 27 Закону № 2189-VIII у разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг.
Відповідно до ч. 4 ст. 27 Закону № 2189-VIII за результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком).
Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості (ч. 5 ст. 27 Закону № 2189-VIII).
Згідно пунктів 46-48 Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 712 від 05.09.2018 (надалі – Правила № 712) акт-претензія складається управителем (його представником) та співвласником і повинен містити інформацію про ненадання чи надання неналежної якості послуги з управління із зазначенням причин, дату (строк) її ненадання чи надання неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує її ненадання чи надання неналежної якості. У разі неприбуття управителя (його представника) в установлений договором управління строк або необґрунтованої відмови підписати акт-претензію такий акт підписується співвласником та не менш як двома іншими співвласниками, які проживають (розташовані) у сусідніх приміщеннях, і надсилається управителю рекомендованим листом. Управитель протягом п`яти робочих днів вирішує питання про задоволення вимог, викладених в акті-претензії, зокрема шляхом здійснення перерахунку вартості послуги з управління, або видає (надсилає) співвласникові обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії. У разі ненадання управителем відповіді в установлений строк претензії співвласника вважаються визнаними таким управителем.
Позивач не надав суду доказів виклику управителя для перевірки якості наданих послуг та складення акта-претензії.
Також позивач не надав суду копії квитанцій про нарахування вартості послуг з управління багатоквартирним будинком та житлово-комунальних послуг по приміщенням № 302 (307) та № 308 (302а), в тому числі і за період з 15.12.2021 до 03.05.2024, з нарахуваннями по яким він не згодний. Додані позивачем до позовної заяви копії трьох квитанцій є нечитабельними. Позивач та представник позивача не виконали вимогу суду щодо надання читабельних копій вказаних доказів, отже, вони не можуть бути досліджені судом.
В той же час, відповідач надав суду копії наказів «Про встановлення вартості цін на послуги з управління та експлуатації житлових комплексів», якими встановлені вартість цін на послуги для споживачів за 1 кв.м. загальної площі приміщення, що перебуває у власності/користуванні (в грн) АДРЕСА_1 з 01.12.2021, 01.04.2022, 01.05.2022, 01.06.2022, 01.07.2022, 01.08.2022, 01.09.20022, 01.10.2022, 01.11.2022? 01.05.2023, 01.10.2023 а період з 01.05.2024, 01.06.2024; наказів «Про встановлення цін цільового внеску», яким встановлені розміри цільових внесків на підготовку будинку до літнього сезону та терміни сплати внесків.
З наданих відповідачем копій квитанцій на сплату послуг з управління, нарахованих ОСОБА_1 , вбачається, що тарифи, за якими здійснювались нарахування відповідають тарифам, затвердженим Наказами «Про встановлення вартості цін на послуги з управління та експлуатації житлових комплексів». Позивач зазначені накази не оскаржував. Співвласники багатоквартирного будинку не ініціювали загальні збори з метою визначення тарифів на управління багатоквартирним будинком.
Представник позивача у судовому засіданні не навела конкретних періодів та сум нарахування, які не відповідають тарифам, визначеним наказами управителя. Щодо посилань представника позивача на невідповідність нарахувань за період з 15.12.2021 до 03.05.2024 тарифам, зазначеним у відповідях на адвокатські запити, то, як вбачається з адвокатських запитів та відповідей на них, представником запитувалась інформація по тарифам тільки за лютий 2024 року. В той же час, за спірний період тарифи неодноразово змінювались, в тому числі, і після лютого 2024 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно ч. 2-3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Верховний Суд у постанові від 26.09.2019 у справі № 520/4210/18 зазначив, що тлумачення статті 1212 Цивільного кодексу України свідчить, що необхідно встановити наступні обставини, які у сукупності є підставою для виникнення такого зобов`язання: факт набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього підстав.
Під відсутністю правової підстави розуміють такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 910/3395/19, від 23 квітня 2019 року у справі № 918/47/18, від 01 квітня 2019 року у справі № 904/2444/18.
Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22 березня 2016 року у справі № 6-2978цс15 та від 03 червня 2016 року у справі № 6-100цс15.
Враховуючи встановлені судом обставини щодо здійснення відповідачем управління багатоквартирним будинком, наявність обов`язку у позивача утримувати належне йому майно, в тому числі нести витрати на управління багатоквартирним будинком та оплату житлово-комунальних послуг, та законодавчо встановлену норму, яка передбачає, що споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору та не залежно від невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення, відсутність належних, допустимих та достатніх доказів не надання послуг з управління багатоквартирним будинком або надання таких послуг неналежної якості, відсутність рішення загальних зборів співвласників щодо обрання іншого управителя або створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, відсутність доказів оскарження позивачем розмірів тарифів, встановлених відповідачем,або прийняття співвласниками багатоквартирного будинку рішень щодо визначення тарифів на управління багатоквартирним будинком, суд не вбачає наявності підстав для застосування ст. 1212 ЦК України та стягнення з відповідача коштів, сплачених позивачем за управління багатоквартирним будинком.
Доводи позивача щодо безпідставного нарахування позивачем вартості житлово-комунальних послуг та безпідставної їх сплати не доведені належними, допустимими та достатніми доказами. Отже, підстави для задоволення позову відсутні.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 133, 141, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Керуюча компанія КОІН" про стягнення безпідставно отриманих коштів – відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складений 07.05.2026.

Суддя          Юлія ЧОРНУХА