ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

24 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 336/10971/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),
суддів: Семененка Я.В., Суховарова А.В., 
за участю секретаря судового засідання Поспєлової А.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті 
на рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 27 січня 2026 року 
у справі №336/10971/25 
за позовом ОСОБА_1 
до Державної служби України з безпеки на транспорті 
про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,- 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову № ПС006121 від 30 вересня 2025 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 51000 грн. за ч. 4 ст. 132-2 КУпАП. та стягнути з відповідача судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувана постанова є протиправною, необґрунтованою та винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки позивача притягнуто до відповідальності саме як керівника ТОВ «Щебеновий завод», що не є тотожним поняттю «уповноважена посадова особа» у контексті даного правопорушення. Правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 132-2 КУпАП, має своїм об`єктом порушення порядку внесення відомостей до ТТН. Позивач вказує, що він не здійснював безпосередньо внесення відомостей до товарно-транспортної накладної та не підписував її. Фактичні дії з внесення відомостей та контролю вантажу здійснювалися конкретним працівником підприємства, що підтверджується посадовою інструкцією бухгалтера, саме цей працівник наділений повноваженнями та зобов`язаний вносити данні до товарно-транспортної накладної, здійснювати контроль за своєчасним і правильним оформленням первинних документів.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2026 року адміністративний позов задоволено. 
Суд виходив з того, що позивач не здійснював безпосереднього внесення відомостей до ТТН, не здійснював оперативного контролю за вагою вантажу та маршрутом його перевезення. Виконавши свій обов`язок, затвердивши внутрішній розподіл обов`язків та делегувавши ці функції бухгалтеру, позивач не вчинив ні умисних, ні необережних дій (бездіяльності), які б прямо призвели до порушення порядку внесення даних до ТТН.
За встановлених у справі обставин суд дійшов висновку, що позивач не є суб`єктом правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 132-2 КУпАП, оскільки не вчиняв дій, які утворюють його об`єктивну сторону, та не мав можливості впливати на фактичні обставини перевезення та фактично не вчиняв адміністративного правопорушення, тому притягнення його до відповідальності суперечить вимогам статті 9 КУпАП і є неправомірним.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Державна служба України з безпеки на транспорті подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду як таке, що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
Скаржник вважає, що суд не надав належної оцінки доводам відповідача, вказує на те, що посадовою особою може бути як директор, так і головний бухгалтер, в залежності від визначеного обсягу повноважень тієї чи іншої особи. Також зауважує, що за диспозицією ст.132-2 КУпАП відомості про вантаж вносяться до товарно-транспортної накладної вантажовідправником у загальному розумінні, тобто особою, що відпускає певний товар. В даному випадку вантажовідправником є товариство, керівником якого є саме позивач. З урахуванням відомостей в товарно-транспортній накладній у відповідача не виникало сумнівів що відповідальною особою при складенні товарно-транспортної накладної був саме відповідач. 
В судовому засіданні відповідач підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.
Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, відповідно до поданого відзиву та додаткових пояснень просить залишити рішення суду першої інстанції без змін. Позивач зазначає, що відповідач не може кваліфікувати перевищення загальної маси транспортного засобу разом із вантажем як внесення недостовірних відомостей щодо самого вантажу до товарно транспортної накладної, а також притягати особу без доведення факту внесення нею таких відомостей. Вантажовідправник під час завантаження транспортного засобу не перевищив нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри, встановлені у п. 22.5 ПДР. Водночас, вантажовідправник не встановлює та не несе відповідальності за маршрут руху транспортного засобу, оскільки вибір маршруту, керування автомобілем та дотримання правил дорожнього руху - це обов`язок перевізника та водія. Заїзд водія транспортного засобу на дорогу місцевого значення, що передбачає дозволену масу транспортного засобу не більше 24 тони, не є відповідальністю вантажовідправника, тому застосування до позивача ч. 4 ст. 132-2 КУпАП - є необґрунтованим та незаконним. Також позивач наполягає на тому, що постанова №ПС006121 від 30.09.2025 винесена відносно неналежного суб`єкта, відповідачем не доведено, що саме ОСОБА_1 здійснював безпосереднє внесення відомостей до товарно-транспортної накладної. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, Відділом державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з безпеки на транспорті винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 30.09.2025 № ПС 006121, якою ОСОБА_1 (позивача у справі) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 132-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51 000 грн.
Відповідно до вказаної постанови 12.08.2025 о 12 год 00 хв у с. Королево Закарпатської області проведено документальний габаритно-ваговий контроль т/з IVECO, д.н.з. НОМЕР_1 , належний ТОВ «Блекголд». Виявлено, що відомості, внесені вантажовідправником в ТТН 120807 від 12.08.2025 зазначені із перевищенням вагових норм на 67% при перевезенні подільного вантажу.
Матеріали справи свідчать, що 12.08.2025 посадовою особою – ст. державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області складений акт № ОАВ001044 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, згідно якому на ділянці автодороги О-070301 - дорога місцевого значення проведений габаритно-ваговий контроль автомобіля IVECO, НОМЕР_1 , причіп/напівпричіп CARNEHL, АО4291XF, автомобільний перевірник ТОВ «Блекголд», вантаж - пісок з відсівів 0-5. Повна маса: нормативно допустима – 24 т, фактична – 40,8 т. 
Також 12.08.2025 посадовою особою – ст. державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області складений акт № ОАР017659 за результатами рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, яким зафіксовано, що проведено перевірку транспортного засобу IVECO, НОМЕР_1 / CARNEHL, НОМЕР_2 , який належний автомобільному перевірнику ТОВ «Блекголд».
Під час перевірки встановлено порушення ст.34 Закону України «Про автомобільний транспорт» під час здійснення перевезень вантажів по маршруту дорогою місцевого значення (О-070301) перевізником ТОВ «Блекголд» з перевищенням вагових норм, а саме: фактична маса транспортного засобу 40,08 т при допустимих 24 т, що становить 67%.
Не погодившись з означеною постановою від 30.09.2025 № ПС 006121, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з цим позовом.
З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, виходить з такого. 
Статтею 132-2 КУпАП передбачена відповідальність за порушення вантажовідправником вимог оформлення та внесення відомостей до товарно-транспортної накладної або інших визначених законодавством документів на вантаж.
Відповідно до ч.1 ст.132-2 КУпАП внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що не відповідають фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри від 5 відсотків до 10 відсотків включно, крім вантажовідправника, який одночасно є перевізником цього вантажу, а так само внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри від 5 відсотків до 10 відсотків включно, за відсутності оформленого дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, -
тягнуть за собою накладення штрафу на громадян, фізичних осіб - підприємців або уповноважених посадових осіб вантажовідправника в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч.4 ст.132-2 дії, передбачені частиною першою цієї статті, у разі якщо фактичні дані вантажу або внесені (зазначені) відомості перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри понад 30 відсотків, -
тягнуть за собою накладення штрафу на громадян, фізичних осіб - підприємців або уповноважених посадових осіб вантажовідправника в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином, вказаною нормою ч.4 ст.132-2 КУпАП передбачена відповідальність вантажовідправника, в тому числі, за внесення відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної, що перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри понад 30 відсотків, за відсутності оформленого дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.
Згідно п. 22.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.
За даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобів НОМЕР_3 – транспортний засіб IVECO, д.н.з. НОМЕР_1 , - спеціалізований сідловий тягач, повна маса складає 18000 кг, маса без навантаження- 7830 кг.
За даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобів НОМЕР_4 - транспортний засіб CARNEHL, д.н.з. НОМЕР_2 , спеціалізований напівпричіп, повна маса - 34000 кг, маса без навантаження 6870 кг.
Щодо такого транспортного засобу відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують, - 40 тон для автомобільних доріг державного значення, - 24 тони для автомобільних доріг місцевого значення.
Згідно затвердженого головою Закарпатської обласної військової адміністрації розпорядження від 02.01.2018 № 2 (у редакції розпорядження від 14.06.2023 № 577) дорога О-070301 є автодорогою місцевого значення, отже, максимальне навантаження на яку не може перевищувати 24 тони при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.
В спірному випадку, як вбачається з матеріалів справи, в товарно-транспортній накладній від 12.08.2025 № 120807 містяться такі відомості: маса піску з відсіву – 25,86 тон. Параметри транспортного засобу: маса авто – 7830 тон, маса причепу – 6870 тон; загальна маса з вантажем – 40,56 тон., що не може вважатися такими, що перевищує нормативні параметри, встановлені п.22.5 ПДР.
За таких обставин відсутні підстави для висновку, що вантажовідправником в товарно-транспортну накладну внесені дані про масу або габарити вантажу, що перевищують нормативно встановлені законодавством параметри понад 30 відсотків. Виходячи з положень ст.51-1 Закону України «Про автомобільний транспорт», вантажовідправник виконав свої обов`язки, надавши достовірні дані про характеристики вантажу, відображені у товарно-транспортній накладній.
Водночас, вантажовідправник не встановлює та не несе відповідальності за маршрут руху транспортного засобу, оскільки вибір маршруту, керування автомобілем та дотримання правил дорожнього руху - це обов`язок перевізника та водія.
Заїзд водія транспортного засобу на дорогу місцевого значення, що передбачає дозволену масу транспортного засобу не більше 24 тони, не є відповідальністю вантажовідправника, тому застосування до позивача ч. 4 ст. 132-2 КУпАП - є необґрунтованим та незаконним.
Контроль за дотриманням вагових обмежень до 24 тон та вимог дорожніх знаків (зокрема, Знаку 3.15 ПДР), є виключною сферою відповідальності перевізника та водія.
Отже обставини, покладені відповідачем в основу постанови про накладення адміністративного стягнення від 30.09.2025 № ПС006121, не свідченням наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, про яке зазначає відповідач. 
Також суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що ст.132-2 КУпАП, встановлюючи адміністративну відповідальність за внесення відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної на вантаж, що перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри, визначає спеціального суб`єкта відповідальності, яким може бути фізична особа - підприємець або уповноважена посадова особа вантажовідправника.
В спірному випадку, притягнувши до відповідальності керівника ТОВ «Щебеневий завод» (вантажовідправника) до адміністративної відповідальності, відповідач не врахував того, що суб`єктом вказаного правопорушення є уповноважена посадова особа вантажовідправника, якою може бути не лише керівник підприємства, а і інша особа.
З наявних у справі доказів не вбачається, що саме позивач був повноважною посадовою особою вантажовідправника, яка відповідала за контроль ваги вантажу та особисте внесення даних то товарно-транспортної накладної від 12.08.2025 № 120807.
Суд апеляційної інстанції з цього приводу враховує, що згідно затвердженої наказом ТОВ «Щебеневий завод» № 02/100423/03 від 10.04.2023 Посадової інструкції бухгалтера, саме на бухгалтера товариства покладений обов`язок оформлювати первинні документи, що супроводжують господарські операції, включно з товарно-транспортними накладними, забезпечуючи їх належне оформлення та достовірність (пункт 10 розділу ІІ Посадової інструкції). 
Підсумовуючи вищенаведене в сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що постанова № ПС006121 від 30 вересня 2025 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є обґрунтованою, а отже вона не відповідає критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень (ч.2 ст.2 КАС України), у зв`язку з чим є протиправною та підлягає скасуванню.
Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив правильне рішення про відмову у задоволенні позову.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.
Керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, –

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2026 року у справі №336/10971/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, встановлені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк 

суддя Я.В. Семененко 

суддя А.В. Суховаров