ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

адреса юридична: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36000, адреса для листування: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36607, тел. (0532) 61 04 21, E-mail inbox@pl.arbitr.gov.ua, https://pl.arbitr.gov.ua/sud5018/
Код ЄДРПОУ 03500004

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2026 Справа № 917/31/26 

Господарський суд Полтавської області у складі судді Мацко О.С., розглянувши у спрощеному провадженні матеріали справи
за позовною заявою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго», 36008, м. Полтава, вул. Польська, 2а, код ЄДРПОУ 03338030,
до Фізичної особи-підприємця Ланської Ольги Вікторівни, АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
про стягнення 80 087,43 грн,

Представники сторін: не викликались

Суть спору:
Розглядається позовна заява Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до Фізичної особи-підприємця Ланської Ольги Вікторівни про стягнення 80 087,43 грн, з яких 66 867,61 грн - заборгованість за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії, 336,40 грн - пеня, 9 667,37 грн - втрати від інфляції, 3 216,05 грн - 3 % річних.
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 15.01.2026 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Ухвалами від 04.02.2026р. та 05.03.2026р. суд задовольняв клопотання сторін по продовження строку для подання відзиву на позов та відповіді на відзив відповідно.

Аргументи учасників справи:
Викладені в позовній заяві вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачка не здійснила оплату за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії, чим порушила умови господарських зобов`язань, встановлені зазначеним договором та законом.
Відповідачка у відзиві на позов від 24.02.2026 р. (вх. № 2689 від 27.02.2026 р.) заперечує проти позовних вимог, стверджуючи, що Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» не надано документів, що підтверджують укладення публічного договору між сторонами.
Крім того, відповідачка зазначає, що позивач незаконно нараховує заборгованість за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за умови фактичної відсутності внутрішньобудинкової системи опалення у приміщенні ФОП Ланської О.В., а також реальних даних про площі будинку та інші технічні дані.
Також у відзиві відповідачка просила витребувати у позивача наступні документи:
- статут Позивача та докази легітимності його діяльності в м. Кременчук;
- протокол (aбo Акт приймання-передачі) про передачу цілісного майнового комплек-су теплового господарства громади м. Кременчука на баланс Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго», що підтверджує законність володіння мережами;
- протокол передачі майна громади на баланс позивача;
- підтвердження спецрахунку в Держказначействі;
- документальне підтвердження та розрахунки правомірності встановлення та застосування двоставкового тарифу на території м. Кременчука для категорії споживачів «Інші споживачі» (ФОП), враховуючи, що рішення про зміну структури тарифу має бути погоджене з відповідними органами місцевого самоврядування згідно з Постановою КМУ № 869;
- докази того, що структура двоставкового тарифу (умовно постійна частина) відповідає фактичним витратам Позивача на обслуговування саме того сегмента мереж, до якого приєднаний будинок Відповідача, з урахуванням офіційно зафіксованого розриву мережі;
- повний актуальний реєстр усіх площ приміщень будинку (житлових та нежитлових), які використовувалися для розрахунку за період 2022-2025 років та попередні періоди;
- належним чином засвідчену копію нового технічного паспорта на будинок з урахуванням усіх змін площ після реконструкцій чи перепланувань;
- детальний розрахунок площ місць загального користування (MЗK), включаючи загальні кухні, коридори, сходові клітки та допоміжні приміщення, які мають враховуватися при розподілі теплової енергії згідно з Методикою № 315;
- пояснення щодо неврахування площі приміщень (орієнтовно 100 м2), які могли бути виключені із загального розрахунку, що призвело до штучного збільшення фінансового на-вантаження на відповідача;
- технічне обґрунтування нарахувань за MЗK за умови відсутності в них радіаторів;
- інформацію про заходи з енергозбереження, що вживалися у будинку, та обґрунтування того, чому втрати через незасклені вікна a6o відкриті кватирки в MЗK покладаються на відповідача як на власника автономного опалення.
Розглянувши вказане клопотання, суд дійшов наступних висновків:
Відповідно ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
Частиною 2 вказаної статті визначено, що у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено, зокрема, заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.
Отже, клопотання про витребування доказів має ґрунтуватись на неможливості подання доказів, а вжиті ним заходи не призвели до бажаного результату.
Всупереч приписам ч. 2 ст. 81 ГПК України, відповідачка, звертаючись з вказаним вище клопотанням, не навела обставин вжиття нею заходів для отримання цих доказів від позивача та причин неможливості самостійного отримання цих доказів.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідачки про витребування доказів.
До відзиву від 24.02.2026 р. (вх. № 2689 від 27.02.2026 р.) було додано клопотання ОСОБА_1 від 16.02.2026 р., у якому остання, посилаючись на те, що вона є співвласником 1/2 частини нежитлового приміщення, постачання теплової енергії до якого є предметом розгляду у даній справі (адреса: АДРЕСА_2 ), просила залучити її до участі у справі як третю особу без самостійних вимог на стороні відповідачки.
У клопотанні від 16.02.2026 р. ФОП Ланська О.В. також просила залучити ОСОБА_1 до участі у справі як третю особу без самостійних вимог на стороні відповідачки.
Зазначені клопотання не підлягали реєстрації у канцелярії суду, оскільки вони були додані до відзиву та зазначались як додатки до вказаного документу, який був належним чином зареєстрований працівниками канцелярії суду.
Під час розгляду вказаних клопотань суд дійшов висновку про наступне:
Частиною 1 статті 50 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 50 ГПК України у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.
Як зазначено вище, необхідність залучення ОСОБА_1 до участі у справі третьою особою без самостійних вимог на стороні відповідачки мотивується тим, що вона та ФОП Ланська О.В. є співвласниками 1/2 частини нежитлового приміщення, постачання теплової енергії до якого є предметом розгляду у даній справі.
Водночас згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Т. 2, а. с. 93) та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухому майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 449239414 від 24.10.2025 р. (Т. 1, а. с. 11-22) нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_2 , належить Ланській О.В. та ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності.
Статтею 360 Цивільного кодексу України визначено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Таким чином, відповідні витрати повинні бути розподілені між сторонами, відповідно до їх часток у спільній частковій власності.
Натомість відповідачкою та ОСОБА_1 не обґрунтовано необхідність залучення останньої до участі у даній справі в статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, та не вмотивовано належним чином як рішення у справі може вплинути на права або обов`язки вказаної особи щодо однієї із сторін, враховуючи встановлений чинним законодавством обов`язок кожного співвласника самостійно брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності.
Враховуючи викладене, відсутні підстави для задоволення клопотань ФОП Ланської О.В. та ОСОБА_1 про залучення третьої особи у справі.
Підтримуючи свої позовні вимоги, позивач у відповіді на відзив від 13.03.2026 р. (вх. № 3365 від 13.03.2026 р.) зазначав, що індивідуальний договір між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та Фізичною особою-підприємцем Ланською Ольгою Вікторівною є укладеним через відсутність рішення відповідачки про вибір моделі договірних відносин відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Крім того, позивач стверджує, що Фізичною особою-підприємцем Ланською Ольгою Вікторівною не спростовано належними і допустимими доказами факт отримання послуги з постачання теплової енергії у спірному періоді.
16.03.2026 року від ФОП Ланської О.В. до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив від 15.03.2026 р. (вх. № 3397), у якому відповідачка просила відмовити у задоволенні позову ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в повному обсязі через недоведеність факту надання послуги та незаконність тарифів.
Також у вказаному запереченні та клопотанні від 15.03.2026 р. (вх. № 3398 від 16.03.2026 р.) відповідачка просила зобов`язати позивача надати детальний реєстр усіх площ будинку, технічне обґрунтування нарахувань та акт обстеження внутрішньобудинкової системи опалення щодо наявності або відсутності опалювальних приладів у місцях загального користування (коридорах, допоміжних приміщеннях), що є обов`язковим для застосу-вання Методики № 315, а також витребувати у ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» (та/або у балансоутримувача будинку) актуальний оновлений технічний паспорт будівлі (з урахуванням усіх змін, перепланувань та уточнень площ МЗК), на підставі якого здійснювався розрахунок нарахувань для відповідача.
Водночас, відповідно до приписів ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
Так, згідно з ч. 3 ст. 80 ГПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Отже, вказаними нормами встановлено, що клопотання про витребування доказів відповідачем може бути подано лише разом з відзивом, крім випадку, коли він обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від нього.
Також частиною 1 ст. 119 ГПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Відповідачкою не було заявлено клопотання про поновлення строку на подання до суду заяви про витребування доказів з обґрунтуванням неможливості її подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.
Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що заяви ФОП Ланської О.В. про витребування доказів, викладені у запереченні на відповідь на відзив від 15.03.2026 р. (вх. № 3397 від 16.03.2026 р.) та клопотанні від 15.03.2026 р. (вх. № 3398 від 16.03.2026 р.), підлягають залишенню без розгляду.
Також 16.04.2026 року до суду надійшло клопотання ФОП Ланської О.В. від 15.04.2026 р. (вх. № 5082) про долучення доказів до матеріалів справи.
Однак, оскільки вказані докази надійшли до суду з пропуском строку, встановленого ч. 3 ст. 80 ГПК України, а відповідачкою не було заявлено клопотання про поновлення строку на їх подання з обґрунтуванням неможливості подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї, клопотання про долучення вказаних доказів до матеріалів справи залишається без розгляду.
Інших заяв по суті спору до суду не надходило.

Виклад обставин справи, встановлених судом:
Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» засноване на майні спільної комунальної власності територіальних громад сіл, селищ і міст Полтавської області. Засновником підприємства є Полтавська обласна рада. Власник підприємства територіальні громади сіл, селищ і міст Полтавської області.
Основним напрямком діяльності ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» відповідно до Статуту є забезпечення тепловою енергією на опалення та приготування гарячої води житлового фонду, комунально-побутових та інших об`єктів.
ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» здійснює ліцензовану господарську діяльність з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії на підставі ліцензій: 1) виробництво теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії); 2) транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами; 3) постачання теплової енергії, які були переоформлені на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 739 від 06.06.2017 р.
Відповідно до ліцензійних умов провадження господарської діяльності у сфері теплопостачання, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 308 від 22.03.2017 р., Обласні та Київська міська державні адміністрації здійснюють ліцензування господарської діяльності:
- з виробництва теплової енергії суб`єктів господарювання у разі, якщо суб`єкт господарювання провадить (має намір провадити) діяльність з виробництва теплової енергії (крім виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях, когенераційних установках та установках з використанням альтернативних джерел енергії) на виробничих об`єктах, що розташовані на території відповідної області України (території міста Київ);
- з транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами суб`єктів господарювання у разі, якщо теплові мережі суб`єктів господарювання розташовані на території відповідної області України (території міста Київ);
- з постачання теплової енергії суб`єктів господарювання у разі, якщо суб`єкт господарювання здійснює (планує здійснювати) постачання теплової енергії на території відповідної області України (території міста Київ).
Підприємство внесено до ліцензійного реєстру суб`єктів господарювання (ліцензіатів), які здійснюють господарську діяльність з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії магістаральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії ( в тому числі з використанням альтернативних видів палива) у Полтавській області.
До початку опалювального сезону 2022/2023 ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» здійснювало господарську діяльність на території міст Полтави, Карлівки, Решетилівки, смт. Котельви та смт. Машівки.
На підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 р. № 894-р у спільну власність територіальних громад Полтавської області передано цілісний майновий комплекс відокремленого підрозділу «Кременчуцька ТЕЦ» Державної установи «Навчально-методичний центр з газової безпеки».
Рішенням Полтавської обласної ради № 481 від 14.10.2022 р. «Про прийняття цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу «Кременчуцька ТЕЦ» Державної установи «Навчально-методичний центр з газової безпеки» у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області» було прийнято безоплатно з державної власності у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області цілісний майновий комплекс відокремленого підрозділу «Кременчуцька ТЕЦ» Державної установи «Навчально-методичний центр з газової безпеки» (код згідно з ЄДРПОУ ВП: 44657848). Пунктом 4 цього рішення, після затвердження акту приймання-передачі, передбачено передачу на баланс, у господарське відання, майна, як внесок до статутного капіталу ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго».
Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області № 1508 від 20.10.2022 р. ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» визначено виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води на лівобережній частині міста Кременчука від джерела Кременчуцької ТЕЦ з покладенням відповідних обов`язків згідно із законодавством.
Виходячи з викладеного, починаючи з листопада 2022 року ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» постачає теплову енергію і надає послуги з постачання теплової енергії та гарячої води на лівобережній частині м. Кременчука від джерела Кременчуцької ТЕЦ у тому числі і відповідачці.
12.06.2012 року НКРЕКП видала Ліцензії ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» зі строком дії з 13.06.2012 р. по 12.06.2017 р.:
- Серії АВ № 597476 на транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами ;
- Серії АВ № 597475 на виробництво теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії);
- Серії АВ № 597477 на постачання теплової енергії.
06.06.2017 НКРЕКП прийняла постанову № 739 «Про переоформлення ліцензій на виробництво теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії), транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії, виданих ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», якою переоформлено ліцензії на безстрокові, а ліцензії АВ № 597476, АВ № 597475, АВ № 597477 визнано недійсними.
ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» внесено до Ліцензійного реєстру суб`єктів господарювання (ліцензіатів), які здійснюють господарську діяльність з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії (в тому числі з використанням альтернативних видів палива) у Полтавській області за № 52 із зазначенням відомостей про переоформлення ліцензій 06.06.2017 року.
Отже, з 06.06.2017 р. ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» здійснює ліцензовану господарську діяльність з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії на підставі безстрокових ліцензій.
Фізичній особі-підприємцю Ланській Ользі Вікторівні належить на праві власності 1/2 частина нежитлового приміщення (магазин) площею 93,8 кв.м., яке знаходиться за адресою Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Університетська (Першотравнева), буд. 39, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухому майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 449239414 від 24.10.2025 р. (Т. 1, а. с. 11-22).
Позивач вказує, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» забезпечує вказаний житловий будинок послугами з постачання теплової енергії, а тому його співвласники зобов`язані сплачувати за їх обсяг.
За даними позивача, відповідачка за вказані послуги не розрахувалася, з огляду на що заявив до стягнення з Фізичної особи-підприємця Ланської Ольги Вікторівни 80 087,43 грн, з яких 66 867,61 грн - заборгованість за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії, 336,40 грн - пеня, 9 667,37 грн - втрати від інфляції, 3 216,05 грн - 3 % річних.
Перелік доказів, якими позивач обґрунтовує наявність обставин, що є предметом доказування у даній справі: типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухому майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 449239414 від 24.10.2025 р., акти перевірки системи теплопостачання від 06.11.2022 р., 31.03.2023 р., 28.03.2024 р., 05.11.2024 р. та 31.03.2025 р., акт підключення до системи теплопостачання від 30.10.2023 р., акти зняття показників приладів обліку теплової енергії, Інформація щодо обсягів теплової енергії, відпущеної на потреби опалення приміщення Фізична особа-підприємець Ланська Ольга Вікторівна за адресою АДРЕСА_2 за період 11/2022-05/2025, Інформація про розмір опалювальних площ приміщень житлового будинку за адресою: вулиця Університетська (Першотравнева) буд. 39 станом на 05/2025 р., рахунки на оплату за період з 31.05.2023 р. по 31.05.2024 р., докази направлення вказаних рахунків та актів на адресу відповідача та ін.
Перелік доказів, якими відповідачка обґрунтовує заперечення проти позову: інформація щодо розподілу спожитої теплової енергії по житловому будинку за адресою: вул. Університетська (Першотравнева), 39, заява ФОП Ланської О.В. від 30.10.2023 р. про відмову від договору, листи ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» № 48.2-01/4903 від 23.11.2023 р. та № 13-13.07-2/26 від 08.01.2019 р., лист ФОП Ланської О.В. від 24.03.2025 р., лист ТОВ «Житлорембудсервіс» № 01-07/649 від 25.04.2025 р., звернення ФОП Ланської О.В. від 09.06.2025 р., лист КГЖЕП «Автозаводське» № Л-01-07/112 від 24.07.2025 р., заява ФОП Ланської О.В. від 01.08.2025 р., лист ТОВ «Житлорембудсервіс» № 01-07/985 від 07.08.2025 р., лист ФОП Ланської О.В. від 21.10.2025 р., Акт обстеження від 20.03.2025 р., акти технічної перевірки від 21.01.2013 р., 06.04.2015 р., 19.10.2018 р., 09.08.2019 р., 01.08.2025 р. та 03.02.2026 р., колективне заперечення від 12.02.2026 р., фотознімки та ін.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:
Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Статтею 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
Пунктом 1 ч. 2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг.
Приписами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Згідно з ч. 4 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу.
Пунктом 4 ст.179 Господарського кодексу України (чинний на момент виникнення і існування спірних правовідносин) передбачено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі:
вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству;
примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст;
типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим державним органом або органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови;
договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.
Відповідно до п. 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.
Статтею 181 ГК України унормовано, що господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Згідно з п. 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 р., надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах.
Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором, або шляхом надсилання через Єдину платформу електронного повідомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) (за наявності електронних кабінетів у споживача та виконавця).
Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.
Також частиною 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.
Відповідачкою не надано доказів прийняття Фізичною особою-підприємцем Ланською Ольгою Вікторівною у вказаний строк рішення про вибір моделі договірних відносин та укладення відповідного договору з виконавцем комунальної послуги.
З огляду на викладене, індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії між Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» та Фізичною особою-підприємцем Ланською Ольгою Вікторівною вважається укладеним та є обов`язковим для виконання сторонами.
Посилання відповідачки на вчинення нею дій, спрямованих на відмову від укладення договору про надання послуги з постачання теплової енергії з постачальником теплової енергії - ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», судом не приймаються, оскільки укладення такого договору є обов`язковим на підставі закону у випадку недотримання споживачем умов, визначених абз. 2 ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», а саме - не прийняття ним рішення про вибір моделі договірних відносин та не укладення відповідного договору з виконавцем комунальної послуги.
За умовами п. 1 Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії він є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії та гарячої води. Договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.
Відповідно до п. 2 вказаного договору він є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному сайті підприємства: http://te.pl.ua/.
Згідно з п. 5 договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.
Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», та складається з:
- обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо;
- частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку;
- та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.
Відповідно до умов п. 30 Договору споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 (Офіційний вісник України, 2019, № 71, ст. 2507), в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному сайті підприємства: http://te.pl.ua/tarifi/tarifi-dlya- potreb-nshih-spozhivachv/. У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду), а також умовно-постійної частини тарифу (протягом року).
Вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Розмір тарифу зазначається на офіційному сайті підприємства: http://te.pl.ua/tarifi/tarifi-dlya-potreb-nshih-spozhivachv/. У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному сайті. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на послугу виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачу з посиланням на рішення відповідного органу (п. 31 Договору).
Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно (п. 32 Договору).
Виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів (п. 33 Договору).
Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу (п. 34 Договору).
Пунктами 51, 52, 55 Індивідуального договору врегульовано, що договір набуває чинності з моменту акцептування його споживачем, але не пізніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності.
Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. Припинення дії цього договору не звільняє сторони від обов`язку виконання зобов`язань, які на дату такого припинення залишилися невиконаними.
Протягом спірного періоду діяли наступні тарифи, встановлені рішеннями Полтавської обласної ради:
- № 477 від 30 вересня 2022 року «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго»;
- № 669 від 28 липня 2023 року «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго»;
- № 854 від 30 серпня 2024 року «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго».
Інформація про тарифи є загальнодоступною та перебуває у вільному цілодобовому доступі на сайті Полтавської обласної ради https://oblrada-pl.gov.ua/ та на сайті ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» http://te.pl.ua/ в розділі «ТАРИФИ», далі «Тарифи для потреб інших споживачів» (за посиланням http://te.pl.ua/tarifi/tarifi-dlya-potreb- nshih-spozhivachv/).
Позивач зазначає, що протягом періоду з 31.05.2023 р. по 31.05.2025 р. на адресу ФОП Ланської О.В. направлялися рахунки на оплату. Доказів у спростування викладеного суду не надано.
За даними позивача, ФОП Ланська О.В. за вказані послуги не розрахувалася.
З матеріалів справи вбачається, що ФОП Ланська О.В. є власником 1/2 частина нежитлового приміщення (магазин) площею 93,8 кв.м., яке знаходиться за адресою Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Університетська (Першотравнева), буд. 39, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухому майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 449239414 від 24.10.2025 р.
Нежитлове приміщення відповідачки є невід`ємною частиною житлового будинку по вул. Університетській (Першотравневій), 39 у місті Кременчуці.
При цьому згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 11.03.2026 р. у справі № 920/1061/23(920/84/25) обов`язок споживача оплачувати надані йому послуги виникає лише у разі отримання ним цих послуг. Питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі і має істотне значення для її правильного вирішення.
Однак, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» належним чином не доведено факт споживання відповідачкою теплової енергії у спірний період з 31.05.2023 р. по 31.05.2025 р. у визначеному ним розмірі.
Так, суд враховує, що теплова енергія подається в житловий будинок через приєднану мережу і розподіляється по всьому будинку по внутрішньобудинковій системі теплопостачання, що складається із стояків, нагрівальних елементів, а також іншого обладнання розташованого на цих мережах.
Водночас згідно з Актом технічної перевірки тепловикористовуючих установок № 1072 від 09.08.2019 р., складеним представником ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» (Т. 2, а. с. 58), в елеваторному вузлі житлового будинку по вул. Університетській (Першотравневій), 39 у місті Кременчуці виконано видимий розрив трубопроводу опалення в місці під`єднання; транзитні стояки згідно проекту заізольовані.
Також у листі ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» № 38/54 від 12.02.2026 р. (Т. 2, а. с. 88) відповідачку було повідомлено, що у нежитловому приміщенні ФОП Ланської О.В. у житловому будинку по вул. Університетській (Першотравневій), 39 у місті Кременчуці опалювальні прилади - батареї відсутні.
З фотознімків, долучених до матеріалів справи, також вбачається відсутність опалювальних приладів у місцях загального користування зазначеного будинку.
Жодних доказів у спростування вказаних обставин, а також в підтвердження того, що протягом 2019-2026 рр. було відновлено належну роботу внутрішньобудинкових систем опалення зазначеного будинку до суду не надано.
Крім того, суд виходить з того, що позовна вимога про стягнення грошових коштів може бути задоволена лише за умови, якщо її розмір є таким, що піддається арифметичній (математичній) перевірці судом. Якщо ж заявлена до стягнення сума не може бути верифікована та перевірена у ході судового розгляду, така вимога не підлягає задоволенню навіть за наявності загальних підстав для позову.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач не надав суду належного та такого, що підлягає перевірці, розрахунку обсягів теплової енергії, спожитої саме приміщенням споживачки. Натомість до матеріалів справи долучені лише пояснення та зведені таблиці, з яких неможливо встановити фактичний обсяг споживання теплової енергії відповідачкою у кожному розрахунковому періоді та перевірити правильність такого розрахунку.
Зокрема, позивач, обраховуючи обсяги теплової енергії на потреби опалення приміщення ФОП Ланської О.В., послався на Методику розподілу між споживачами обсягів, спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджену Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 315 від 22.11.2018 р., яка встановлює порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг.
Відповідно до пункту 6 розділу IІI Методики у будівлі/будинку, у якій/якому частина приміщень оснащена приладами розподільного обліку теплової енергії, а решта приміщень не оснащена такими приладами, наявні приміщення з індивідуальним опаленням та/або окремі приміщення з транзитними мережами опалення, обсяг спожитої теплової енергії на опалення i-го опалюваного приміщення, не оснащеного приладами розподільного обліку теплової енергії (Qб.обл пр.i), розраховується за формулою:
Qб.обл пр.i = (Qоп буд - Уj Qт.ліч пр.j - Уj Qдон пр.j - Qоп з.б.п - УiQвідкл.i) Ч Sпр.i / Уi Sпр.i + Qоп з.б.п Ч Sпр.i / У Sоп.пр, Гкал,
де:
Qоп буд - фактичний обсяг спожитої у будівлі/будинку теплової енергії у розрахунковому періоді, Гкал;
Уj Qт.ліч пр.j - сумарний обсяг спожитої теплової енергії на опалення j-их опалюваних приміщень, що оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії, Гкал;
Уj Qдон пр.j - сумарний обсяг спожитої теплової енергії на опалення j-их опалюваних приміщень, донарахований до мінімальної частки середнього питомого споживання, Гкал;
Qоп з.б.п - обсяг спожитої теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку у розрахунковому періоді, Гкал;
УiQвідкл.i - сумарний обсяг спожитої теплової енергії у розрахунковому періоді на опалення приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення, через які прокладені транзитні трубопроводи внутрішньобудинкової системи опалення, Гкал;
Sпр.i - площа i-го опалюваного приміщення, не оснащеного приладами розподільного обліку теплової енергії, м2;
Уi Sпр.i - загальна опалювальна площа i-их опалюваних приміщень у будівлі/будинку, не оснащених приладами розподільного обліку теплової енергії, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, або об`єктами нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано, м2;
У Sоп.пр - площа усіх опалювальних приміщень у будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та/або окремі приміщення з транзитними мережами опалення), окрім МЗК та допоміжних приміщень, м2.
В обґрунтування позовних вимог позивачем надано лише акти зняття показників приладів обліку теплової енергії в житловому будинку за адресою Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Університетська (Першотравнева), 39 за період з листопада 2022 року по травень 2025 року.
Тобто з усіх перелічених вище складових формули, які потрібні для визначення споживання конкретно визначеним споживачем обсягу теплової енергії, позивачем надано лише обсяги спожитої теплової енергії у будинку в цілому.
Розрахунки інших складових формули обсягу спожитої конкретно визначеним споживачем теплової енергії в матеріалах справи відсутні.
З урахуванням наведеного, констатуючи недоведення позивачем факту споживання відповідачкою теплової енергії у спірний період та неможливість самостійного арифметичного розрахунку/перевірки судом суми позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що у вимозі ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про стягнення з відповідачки 66 867,61 грн заборгованості за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії слід відмовити.
Крім того, враховуючи те, що судом встановлено недоведеність нарахування основної заборгованості, вимоги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» щодо стягнення пені, 3% річних та інфляційних витрат задоволенню також не підлягають.
Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України).
Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Крім того, згідно зі ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.
Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010 р. № 4241/03 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.
Відповідно до ч. 23 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» за заявою № 63566/00 суд нагадує, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.
У даному випадку, дослідивши та оцінивши докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» у даній справі в повному обсязі.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.
Керуючись ст. 129, 232, 233, 237, 238, 252 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Відмовити у задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК України. 

Повне рішення складено 29.04.2026 р.

Суддя О.С. Мацко