Справа № 591/229/26
Провадження № 2/591/50/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2026 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді – Северинової А.С.,
з участю секретаря судового засідання – Волкової Є.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми цивільну справу № 591/229/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У січні 2026 року ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» звернулося до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 30 травня 2023 року між ТОВ «Качай гроші» та відповідачем було укладено кредитний договір № 00-8182574 на суму 5670 грн 00 коп. 18 грудня 2023 року між первісним кредитором та позивачем укладено договір факторингу № 1-18122023, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Скориставшись кредитними коштами, взятих на себе зобов`язань із своєчасного їх повернення відповідач не виконав. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 20250 грн 00 коп., яка складається з: 5670 грн 00 коп. – заборгованість по тілу кредиту, 14580 грн 00 коп. – заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20 січня 2026 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено справу до судового розгляду.
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 05 березня 2026 року витребувано у ТОВ «Качай гроші» оригінали електронних документів.
25 березня 2026 року відповідач подав письмові пояснення, у яких він просить відмовити у задоволенні позову. При цьому, зазначає, що надані позивачем документи як докази підтвердження наявної кредитної заборгованості є суперечливими в частині суми кредиту. Також, зіставивши дані, які містяться у доданих позивачем до заяви копіями документів з даними, які відображені в особистому кабінеті на сайті кредитодавця, вбачається суперечність щодо терміну кредиту. Так, згідно наведених у кабінеті даних, сума кредиту за договором № 00-8182574 від 30.05.2023 року становить 5670 грн, а строк дії (період користування) – 20 днів. Крім цього, дослідивши звіти, отримані ним на підставі ст. 13 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» від Українського Бюро Кредитних Історій (УБКІ), у яких відображено інформацію, що складає його кредитну історію станом на 24.12.2024 року та 17.01.2026 року, сума кредиту за кредитним договором № 00-8182574 від 30.05.2023 року становить 5670 грн, а термін дії кредиту – до 19.06.2023 року, тобто 20 днів. Більше того, у відповідному розділі звіту від 17.01.2026 року «Історія змін за кредитними договорами» міститься інформація про видалення з його кредитної історії угоди № 00-8182574, як помилкової. У розділі «Історія кредитів» в особистому кабінеті на сайті кредитодавця також маються посилання на анкету, договір № 00-8182574 та оферту, проте при переході за ними з`являється повідомлення про помилку, тобто можливість ознайомитись або завантажити вказані документи є відсутньою. Зазначає, що посилання на анкету та оферту в особистому кабінеті на сайті кредитодавця є неактивним, а копії анкети та оферти позивачем до позову взагалі не надавались, що унеможливлює не лише знайомство з їх змістом, а й ставить під сумнів факт їх існування. Крім того, позивач стверджує, що паспорт споживчого кредиту був підписаний шляхом накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, але в копії паспорту доданій до позову, замість ідентифікатора, який повинен складатися з алфавітно-цифрової послідовності, міститься п`ять символів у вигляді зірочок - * НОМЕР_1 .
Також зазначає, що позивач не надав доказів передання одноразового ідентифікатора від ТОВ «Качай гроші» до відповідача та його приєднання до відповідного електронного повідомлення. У довідці доданій позивачем до позову зафіксовано не обставину передання одноразового ідентифікатора відповідачу, а лише твердження про його передання. Видання такої довідки тотожне виданню довідки про підписання письмового договору. Очевидно, що ніхто не вважатиме письмовий договір підписаним на підставі довідки, виданої однією із сторін договору. При цьому, з системного аналізу зазначених вище положень закону слідує, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. Жодних письмових або електронних доказів на підтвердження підписання договору до суду позивачем не надано.
Щодо доказів про надання кредитних коштів, відповідач зазначає, що у виписці з карткового рахунку відсутня інформація про те, що він отримав на свій рахунок грошові кошти саме від кредитодавця або за його дорученням від ТОВ «ФК «Контрактовий дім». Тому, хоча згідно виписці по рахунку сума і збігається із зазначеною у доданих до позову довідках, але надходження цих грошових коштів від кредитодавця або за його дорученням від ТОВ «ФК «Контрактовий дім» не підтверджено (а.с. 117-120).
В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, при подачі позову надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач ОСОБА_1 про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.
У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. 
Судом встановлено, що 30 травня 2023 року між ТОВ «Качай гроші» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 00-8182574, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у вигляді кредитної лінії, сума кредитного ліміту складає 5400 грн, строк дії кредитної лінії 120 днів з датою повернення кредиту – 27 вересня 2023 року або достроково, зі сплатою процентів за користування кредитом за фіксованою процентною ставкою: знижена процентна ставка становить 1,00 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше рекомендованої дати оплати визначеної п.1.3.1. даного договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно в межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно. Також сторонами погоджено, що стандартна процентна ставка складає 2,50 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку користування кредитом, зазначеного в пункті 1.3 цього договору, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення кредиту (а.с. 42-46).
Сторонами також погоджено графік платежів, що є додатком до кредитного договору № 00-8182574 від 30 травня 2023 року (а.с. 46).
18 грудня 2023 року між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» було укладено договір факторингу № 1-18122023, відповідно до умов якого ТОВ «Качай гроші» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги (а.с. 63, 64, 67-69, 70-72).
Як вбачається з витягу з реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «Качай гроші» до договору факторингу № 1-18122023 від 18 грудня 2023 року, ТОВ «Качай гроші» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» права вимоги за укладеними кредитними договорами, у тому числі, до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-8182574 від 30 травня 2023 року на суму 20250 грн (а.с. 65-66).
Відповідно до детального розрахунку заборгованості станом на 18 грудня 2023 року заборгованість відповідача за кредитним договором № 00-8182574 від 30 травня 2023 року становила 20250 грн 00 коп., яка складається з: 5670 грн 00 коп. – заборгованість по тілу кредиту, 14580 грн 00 коп. – заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а.с. 62).
Відповідно до положень статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України).
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до положень статті 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно із ч.5 ст.11 Закону України «Про електрону комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Зазначений висновок відповідає правовій позиції висловленій Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.
Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронного правочину є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Не кожний правочин укладений в електронній формі вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 04 лютого 2026 року у справі № 758/14925/23, питання про те, як суд може перевірити достовірність, цілісність і незмінюваність електронного документа, залежить перш за все від виду підпису, за допомогою якого він підписаний. Так, згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» перевірка цілісності електронного документа проводиться шляхом підтвердження удосконаленого або кваліфікованого електронного підпису чи печатки, а в разі накладання на електронний документ електронного підпису чи печатки іншого виду, із застосуванням інших засобів і методів захисту інформації з дотриманням вимог законодавства у сфері захисту інформації.
Якщо електронний документ підписаний за допомогою КЕП або УЕП, суд може перевірити достовірність, цілісність і незмінність даних, які в ньому містяться, за допомогою спеціальних програмних засобів або з використанням спеціальних онлайн-сервісів.
Якщо ж електронний документ підписано за допомогою будь-якого іншого електронного підпису (не КЕП чи УЕП), то суд має здійснити окремі процесуальні дії, спрямовані на перевірку цілісності та незмінюваності даних, які в ньому містяться.
Які саме це мають бути дії, залежить від способу надання відповідного процесуального документу до суду (паперова копія, електронний примірник тощо), формату, в якому цей документ зберігається, особливостей електронного підпису, за допомогою якого він підписаний, тощо. При цьому характер цих процесуальних дій визначається особливостями дослідження електронних доказів, що передбачені процесуальним законодавством.
Так, згідно із частиною першою статті 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).
При цьому, згідно із частиною третьою ст. 100 ЦПК України учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.
Водночас частиною п`ятою цієї статті передбачено, якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
Отже, якщо до суду подано копію електронного доказу, це саме по собі не означає неприйнятність такого доказу як такого. Лише якщо в учасника справи або в суду виникне сумнів щодо цього доказу, то суд може витребувати в учасника справи, який надав таку копію, оригінал електронного документа.
Згідно із частиною першою статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».
Оскільки електронний підпис не завжди може міститися безпосередньо на самому електронному документі або в файлі, який містить цей документ, а може існувати окремо, поєднуючись із електронним документом лише логічно, то з технічної точки зору оригінал електронного документу може зберігатися в декількох файлах, на декількох веб-сторінках, серверах тощо. Тому ознайомлення з таким оригіналом може передбачати вчинення таких дій, як, наприклад: (а) візуальний огляд веб-сторінок, на яких розміщено електронний документ та його електронний підпис; (б) візуальний огляд файлу, в якому зберігається електронний документ, а також акаунту учасника справи на сервісі електронної пошти, який підтверджує, що певній особі засобами електронної пошти надсилався саме цей файл і саме з цього акаунту учасника справи; (в) візуальний огляд інформаційно-комуніційної системи, власником якої створено електронний документ та можливість авторизуватися в цій системі для її користувачів, а також отримати від власника системи відповідний електронний документ за допомогою технічних засобів цієї системи або іншої.
Отже, можливість перевірки судом достовірності, цілісності і незмінюваності електронного документа, залежить перш за все від виду підпису, за допомогою якого він підписаний. Якщо електронний документ підписаний за допомогою КЕП чи УЕП, суд може перевірити достовірність, цілісність і незмінність даних, які в ньому містяться, за допомогою спеціальних програмних засобів або з використанням спеціальних онлайн-сервісів.
Якщо до суду не було надано примірників електронного кредитного договору з підписом за допомогою КЕП чи УЕП (електронний документ підписано за допомогою будь-якого іншого електронного підпису), то суд має здійснити окремі процесуальні дії, спрямовані на перевірку цілісності та незмінюваності даних, які в ньому містяться та з`ясувати: (а) чи направлявся примірник електронного кредитного договору відповідачу на визначену ним електронну адресу або на його акаунт у цій же інформаційно-комунікаційній системі; (б) якщо так, то в якому вигляді він відправлявся (прикріплений файл, посилання на веб-сторінку тощо); (в) чи існує технічна можливість внести зміни до примірника електронного договору після його укладення і направлення відповідачу в односторонньому порядку без його згоди. Відповідно, якщо в ході здійснення цих дій буде встановлено, до прикладу, що відповідачу було надіслано лише посилання на веб-сторінку, де міститься договір, а сам текст договору на цій сторінці викладено у простому ПДФ-форматі, то підтвердження цілісності і незмінюваності тексту цього договору фактично немає, оскільки цей формат дозволяє власнику веб-сторінки (сайту) вносити зміни в односторонньому порядку. Якщо ж договір був направлений відповідачу у вигляді прикріпленого ПДФ-файлу, з електронної адреси позивача, яка чітко дає зрозуміти, що це саме його адреса, і сам текст листа та додатки до нього технічно неможливо змінити, то це є належним підтвердженням цілісності і незмінюваності електронного документа.
Оскільки ухвала Зарічного районного суду м. Суми від 05 березня 2026 року про витребування оригіналів електронних документів станом на день розгляду справи ТОВ «Качай гроші» не виконана, судом встановлено наступні обставини справи.
Як передбачено пунктом 7.11 укладеного між ТОВ «Качай гроші» та ОСОБА_1 договору кредитної лінії від 30 травня 2023 року № 00-8182574, цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони кредитодавця в особистий кабінет позичальника для ознайомлення та підписання. Договір набирає чинності з моменту одержання кредитодавцем, який направив пропозицію укласти договір (оферту), договору із електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється позичальнику на номер телефону, повідомлений останнім у заяві на отримання кредиту, з боку кредитодавця договір містить кваліфіковану електронну печатку кредитодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу, накладену уповноваженим працівником (а.с. 42-45).
За встановленими у цій справі обставинами оспорюваний договір між сторонами укладено в електронній формі, із застосуванням електронного підпису. При цьому, відповідачу в особистий кабінет було направлено його текст для ознайомлення та підписання.
У письмових поясненнях відповідач зазначає, що неможливо ознайомитись або завантажити вказані документи в його особистому кабінеті, оскільки при переході за посиланням з`являється повідомлення про помилку. Водночас, відповідач не довів належними і допустимими доказами вказані обставини, у тому числі і неможливість завантаження в особистому кабінеті підписаного ним примірнику кредитного договору.
Разом з тим, надані відповідачем роздруківки з сайту Українське Бюро Кредитних Історій щодо строку дії кредитного договору, на думку суду, не можуть слугувати належними і допустимими доказами на підтвердження умов укладеного відповідачем кредитного договору, оскільки Українське Бюро Кредитних Історій не було стороною укладеного між ТОВ «Качай гроші» та ОСОБА_1 договору кредитної лінії від 30 травня 2023 року № 00-8182574 (а.с. 97).
Що стосується наданої відповідачем роздруківки з сайту kachay.com.ua, то суд звертає увагу на те, історія кредитів за кредитним договором № 00-8182574 від 30 травня 2023 року містить інформацію про період користування: 20 днів, проте інформація про строк дії кредитного договору, у тому числі, про строк дії кредитної лінії відсутня (а.с. 96).
За таких обставин, суд дійшов висновку, що не знайшли свого підтвердження матеріалами справи обставини зміни позивачем в односторонньому порядку умов кредитного договору щодо строку дії кредитного договору, на які посилається відповідач як на підставу для відмови в позові.
Що стосується заперечень відповідача про відсутність доказів зарахування на його особистий рахунок кредитних коштів, то суд звертає увагу на те, що за інформацією ТОВ «Качай гроші» щодо ПІБ, РНОКПП та номера договору позичальників, яким були перераховані кошти через компанію ТОВ «Фінансова Компанія «Контрактовий дім» вбачається, що 30 травня 2023 року о 16:57 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта на суму 5400 грн, номер картки НОМЕР_2 (а.с. 21-22).
На виконання ухвали суду АТ «Сенс Банк» надало виписку з рахунку відповідача ОСОБА_1 , на ім`я якого відкрито запитувану картку, маска якої № НОМЕР_2 , повний номер картки НОМЕР_3 з відображенням зарахування коштів 30 травня 2023 року о 16:57 у сумі 5400 грн (а.с. 88).
Обставин, які б свідчили про отримання відповідачем вказаних коштів від будь-якої іншої, ніж кредитодавець за кредитним договором № 00-8182574 від 30 травня 2023 року особи, відповідач не надав, а матеріали справи не містять.
Відтак, суд вважає доведеним факт отримання відповідачем коштів на виконання умов кредитного договору № 00-8182574 від 30 травня 2023 року в сумі 5400 грн.
Разом з тим, заслуговують на увагу суду заперечення відповідача в частині не доведення позивачем суми заборгованості за кредитним договором за тілом кредиту в сумі 5670 грн. 
Так, умовами кредитного договору № 00-8182574 від 30 травня 2023 року визначено, що сума кредитного ліміту складає 5400 грн. Факт отримання відповідачем кредиту саме в сумі 5400 грн підтверджений належними і допустимими доказами, зокрема, випискою з рахунку відповідача АТ «Сенс Банк».
Відтак, суд дійшов висновку, що позивач безпідставно збільшив суму заборгованості за тілом кредиту до 5670 грн, оскільки вказана обставина спростовується матеріалами справи.
За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 5670 грн, оскільки стягненню підлягає лише сума фактично отриманого відповідачем кредиту, що становить 5400 грн.

Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.
Як вбачається з виписки з особового рахунку за кредитним договором № 00-8182574 від 30 травня 2023 року, відповідачу нараховано прострочені відсотки в сумі 14580 грн (а.с. 61).
На думку суду, нарахований позивачем розмір процентів за користування кредитними коштами в сумі 14580 грн відповідає умовам п.п. 1.3, 1,4 укладеного відповідачем кредитного договору щодо строку дії кредитної лінії та розміру процентної ставки, а розмір процентної ставки відповідає положенням Закону України «Про споживче кредитування» в редакції, яка була чинною станом на момент виникнення спірних правовідносин.
Так, за умовами п. 1.4.1 кредитного договору знижена процентна ставка становить 1,00 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше рекомендованої дати оплати визначеної п.1.3.1. даного договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно в межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно.
Отже, розмір процентів за зниженою процентною ставкою розраховується наступним чином: 5400 грн * 1 % * 20 днів = 1080 грн.
Також у пункті 1.4.2 кредитного договору визначено, що стандартна процентна ставка складає 2,50 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку користування кредитом, зазначеного в пункті 1.3 цього договору, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення кредиту (а.с. 42-46).
Отже, розмір процентів за стандартною ставкою розраховується наступним чином: 5400 грн * 2,50 % * 100 днів = 13500 грн.
Відтак, загальний розмір процентів за користування кредитом становить: 1080 грн + 13500 грн = 14580 грн.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у сумі 19980 грн (5400 грн + 14580 грн). Отже, позов підлягає частковому задоволенню.
Судові витрати підлягають розподілу в порядку, встановленому ст. 141 ЦПК України.
Оскільки позов задоволено на 98,67 % (19980 грн * 100 % / 20250 грн), тому з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог підлягають стягненню судові втрати зі сплати судового збору у сумі 2626 грн 99 коп. (98,67 % від 2662,40 грн).
Також на підставі ст. 137 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеної частини позовних вимог підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6906 грн 90 коп. (98,67 % від 7000 грн), факт понесення та розмір яких підтверджується наявними в матеріалах справи належними і допустимими доказами, зокрема, договором про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року, додатковою угодою № 25770676956 від 11 вересня 2025 року до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року, актом прийому-передачі наданих послуг від 25 грудня 2025 року (а.с. 57-60).
Клопотання про зменшення розміру судових витрат від відповідача не надходило.
Водночас, згідно усталеної практики Верховного Суду, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22), у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та у постанові Верховного Суду від 22 листопада 2023 року у справі № 591/2393/18 (провадження № 61-12829св22), обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 142, 206, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором № 00-8182574 від 30 травня 2023 року в сумі 19980 грн 00 коп., судовий збір у сумі 2626 грн 99 коп. та судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6906 грн 90 коп.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», місцезнаходження: 02090, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, ЄДРПОУ 42986956.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Повне судове рішення складено 28 квітня 2026 року.

Суддя   А.С. Северинова