ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний №333/11065/25 Головуючий в 1 інст. Ковальова Ю.В.
Провадження №33/807/547/26 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 квітня 2026 року      місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Зубкової Л.М., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Зубкової Л.М. на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 січня 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що 8 листопада 2025 року о 14 год. 49 хв. в м. Запоріжжя, на вул. Батарейна, буд. 25, ОСОБА_1 керував ТЗ Yamaha Jog 50 д/н НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки за допомогою спеціального приладу Drager Alcotest 6820, результат позитивний 0,45‰ від 08.11.2025, чим порушив вимоги п. 2.9.а ПДР України, за що ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Зубкова Л.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначила, що вважає її є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
Вважає, що під час розгляду справи відносно ОСОБА_2 , судом не було дотримано вимог КУпАП та Конституції України. 
Наведене обґрунтовує тим, що судом не надана оцінка незаконним діям працівників поліції, оскільки зупинка ОСОБА_2 була безпідставною. Жодного доказу на підтвердження порушення ним Правил дорожнього руху України матеріали адміністративної справи не містять, поліцейські під час спілкування не повідомляли про будь які порушення з його боку, жодних постанов з приводу порушення ПДР України не складалось.
Звертає увагу, що з переглянутого відеозапису судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не складався за адресою: АДРЕСА_2 як це вказано в протоколі. Разом із цим, суд в оскаржуваній постанові зазначив, що після зупинки ОСОБА_2 , поліцейські разом з ним поїхали до нього додому на АДРЕСА_1 .
Отже вважає, що суд вдався до відшукування виправдання незаконним діям поліцейських та припущень, вказавши в оскаржуваній постанові, що після зупинки ОСОБА_2 , поліцейські разом з ним поїхали до нього додому на АДРЕСА_1 , яка на думку суду знаходиться в районі АДРЕСА_2 , та вже там поліцейськими роз`яснено його права та обов`язки, надано право на пояснення. Тобто, фактично зупинка транспортного засобу та складання протоколу про адміністративне правопорушення розпочалося саме за адресою з прив`язкою до вулиці Батарейної, 25.
Наголошує, що вул. Батарейна, 25 в м. Запоріжжі знаходиться від вул. Продольної, 58 за декілька кілометрів, що відповідно і зафіксовано на відеозаписі, а тому захисник вважає, що неможливо погодиться з висновком суду, що вул. Продольна, 58 знаходиться в районі вулиці Батарейної, 25.
Зауважує, що роз`яснення процесуальних прав є окремою дією і ототожнювати її зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення з прив`язкою до місцевості, є порушенням вимог ст.268 КУпАП.
Вказує, що досліджений в судовому засіданні акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за участю ОСОБА_2 не містить даних про стан сп`яніння, в акті не зазначено результат проведеного тесту, а отже вважає, що суд незаконно послався на вказаний документ в своїй постанові як на доказ, який доводить провину ОСОБА_2 у скоєні адміністративного правопорушення.
Стверджує, що досліджений в судовому засіданні відеозапис в повній мірі підтверджує незаконність дій з боку поліцейських, а тому неможливо вважати його належним доказом. 
Вважає, що суд в своїй постанові фактично вказав, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не відповідають дійсності, однак в порушення норм діючого законодавства та порушуючи право на захист ОСОБА_2 , виніс незаконну постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.
З урахуванням наведеного, захисник просить постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 січня 2026 року скасувати, провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ст. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи належне повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. №28), присутність його захисника – адвоката Зубкової Л.М., яка зазначила про можливість розгляду справи за відсутністю ОСОБА_1 , суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за його відсутністю, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.
Суддя апеляційного суду, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду змінити.
Так, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №507113 від 8 листопада 2025 року підтверджується:
- роздруківкою результатів продуття алкотестеру «DRAGER» Alkotest 6820, тест №3319 виготовленою о 15 год. 21 хв. 8 листопада 2025 року, якою підтверджується, що за результатами тестування у  ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю, який складає 0,45 % проміле, засвідчена підписом  ОСОБА_1 (а.с. 5);
- відеозаписом події (а.с. 10).
Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суддя апеляційного суду.
Процедура виявлення у водія транспортного засобу стану сп`яніння передбачена Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 р. за №1452/735.
Згідно п. 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Пунктом 6 розділу І встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться  поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність). Проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі передбачено у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (п.7 розділу І).
Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів регламентовано розділом ІІ згаданої Інструкції.
Так, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, огляд водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння проводить поліцейський з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Вказані вимоги закону дотримані працівниками поліції.
Перевіряючи доводи сторони захисту, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не складався за адресою: вул. Батарейна, 25 в м. Запоріжжя як зазначено в протоколі, суддя апеляційного суду виходить із наступного.
Так відеозаписом події, який міститься в матеріалах справи зафіксовано рух ТЗ Yamaha Jog 50 д/н НОМЕР_1 , водій якого перебуває без захисного засобу – шолому, внаслідок чого слідує його зупинка. На вимогу поліцейського надати документи, водій вказує, що документи, окрім страхового полісу залишися дома, проживає неподалік. За наявною інформацією встановлено особу водія ОСОБА_1 . На запитання поліцейського водій зазначає, що вживав пиво та прямує до магазину, щоб придбати ще пива. Встановлення у ОСОБА_1 та оголошення ознак алкогольного сп`яніння. Слідує пропозиція водію пройти огляд на місці на визначення стану алкогольного сп`яніння. Далі, зафіксовано розмову поліцейського за допомогою рації з іншим екіпажем поліції, під час якої він зазначає, що на адресу вул. Батарейна, 25 необхідно доставити технічний прилад «Драгер» для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.
Далі зафіксовано, як з дотриманням встановленого законом порядку, поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Alcotest Drager за згодою  ОСОБА_1 . За результатами проведеного огляду встановлено перебування  ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту – 0,45 проміле. З вказаним результатом  ОСОБА_1 погодився. Для складання протоколу про адміністративне правопорушення, з підстав відсутності у водія при собі документів, поліцейський разом із ОСОБА_1 прямує на адресу проживання водія на АДРЕСА_1 , де ОСОБА_1 надає свої документи співробітнику поліції, для складання відносно нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Отже, доводи сторони захисту щодо невірного зазначення в протоколі місця його складання слід відхилити, оскільки суддя апеляційного суду не вбачає в даному випадку зазначені неточності, які можуть вплинути на обставини події. При цьому, протокол відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735, зокрема в ньому зазначене місце складання та місце і дата вчинення правопорушення, суть правопорушення, анкетні дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Підпис ОСОБА_1 у п. 18 протоколу, яким він засвідчив, що зі змістом протоколу ознайомився, копію протоколу отримав, внесені про нього дані - правильні. 
Доводи апеляційної скарги про відсутність у поліцейських законних підстав, для зупинки ТЗ під керуванням ОСОБА_1 , суддя апеляційного суду вважає безпідставними, виходячи з покладених на працівників поліції повноважень з регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками згідно Закону України «Про Національну поліцію України». 
У даному випадку підставою для зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 слугувало відсутність у водія захисного спорядження – шолому.
Однак, поліцейський під час спілкування з ОСОБА_1 виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота.
Крім того, з огляду на предмет дослідження в рамках складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП підстави зупинки не мають вирішального значення і не впливають на інкриміновані водію обставини з приводу недотримання останнім вимог п. 2.9 а ПДР України. 
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. 
Разом із цим, доводи апеляційної скарги про те, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за участю ОСОБА_2 не містить даних про стан сп`яніння, зокрема в акті не зазначено результат проведеного тесту, а тому суд незаконно послався на вказаний документ в своїй постанові як на доказ, який доводить провину ОСОБА_2 у скоєні адміністративного правопорушення, суддя апеляційного суду вважає слушними.
За таких обставин апеляційна скарга адвоката Зубкової Л.М. підлягає частковому задоволенню, а судове рішення - зміні, шляхом виключення із мотивувальної частини постанови посилання суду на акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Зубкова Лілії Миколаївна, подану в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 січня 2026 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, змінити.
Виключити із мотивувальної частини постанови судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 26 січня 2026 року посилання суду на акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В решті постанову суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду     В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 333/11065/25