РІШЕННЯ
Іменем України

21 травня 2026 року 	м. Чернігів	справа № 927/109/26 	

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Новик Т.О., за участю секретаря судового засідання Заєць І.М., розглянувши у порядку загального позовного провадження справу 
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “ЕНЕРА” (код ЄДРПОУ 25498917), вул. Госпітальна, 12-Е, 3 поверх, кімната 16, м. Київ, 01601 
до відповідача: Комунального підприємства "Чернігівське тролейбусне Управління" Чернігівської міської ради (код ЄДРПОУ 03328681), вул. Шевченка, буд. 50-Б, м. Чернігів, 14035 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління транспорту, транспортної інфраструктури та зв`язку Чернігівської міської ради (код ЄДРПОУ 24840845), вул. Шевченка, 50Б, м. Чернігів, 14035 
про стягнення 7 317 861,20 грн

за участю представників учасників справи:
від позивача: Прохоренко М.М. (представник за довіреністю, адвокат);
від відповідача: Малай А.В. (адвокат);
від третьої особи: не з`явився

Суть спору. Позиції учасників справи, їх заяви і клопотання та процесуальні дії суду щодо розгляду справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю “ЕНЕРА” звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Комунального підприємства "Чернігівське тролейбусне Управління" про стягнення 7317861,20 грн заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію за грудень 2025 року.
Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором про постачання електричної енергії споживачу № 1002373 від 02.05.2025.
Ухвалою суду від 16.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.03.2026, встановлено сторонам строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень.
Ухвала суду від 16.02.2026 доставлена до Електронних кабінетів сторін 16.02.2026, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.
Отже, в розумінні ст. 240 ГПК України, сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в суді, про встановлені строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень.
02.03.2026 відповідачем подано відзив на позов, відповідно до якого останній проти позовних вимог заперечив.
Так, відповідач зазначає про те, що станом на момент виникнення спірних правовідносин уся повнота управління бюджетом Чернігівської міської територіальної громади, комунальним майном належить виключно Чернігівській міській військовій адміністрації Чернігівського району Чернігівської області (органу державної влади).
КП «Чернігівське тролейбусне управління» Чернігівської міської ради не є розпорядником коштів Чернігівської міської територіальної громади і не може бути єдиним належним відповідачем у даній справі. 
Також КП «Чернігівське тролейбусне управління» Чернігівської міської ради вказало, що вживало всіх можливих заходів щодо отримання фінансової підтримки та недопущення виникнення заборгованості перед Позивачем.
Відзив прийнято до розгляду та долучено до матеріалів справи. Справа розглядається з урахуванням поданого відзиву на позов.
09.03.2026 позивачем подана відповідь на відзив, відповідно до якої останній заперечив проти доводів відповідача та зазначив про те, що положення статуту КП «Чернігівське тролейбусне управління» Чернігівської міської ради визначають, що Відповідач самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, власник територіальна громада міста Чернігова в особі Чернігівської міської ради не відповідає за зобов`язаннями комунального підприємства відповідно до частини 1 статті 176 ЦК України.
Відповідь на відзив прийнята судом до розгляду та долучена до матеріалів справи.
Разом з тим 02.03.2026 представником відповідача подано клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Чернігівську міську військову адміністрацію Чернігівського району Чернігівської області. 
Позивач у відповіді на відзив, поданою 09.03.2026, заперечив проти клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Чернігівської міської військової адміністрації Чернігівського району Чернігівської області, оскільки відповідачем не обґрунтовано, яким чином рішення у справі може вплинути на права та обов`язки останньої.
12.03.2026 відповідачем подано клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління транспорту, транспортної інфраструктури та зв`язку Чернігівської міської ради.
Клопотання обґрунтовано тим, що КП «Чернігівське тролейбусне управління» Чернігівської міської ради є розпорядником бюджетних коштів 2-го рівня та фінансується з бюджету Чернігівської міської ради через фінансовий орган – Управління транспорту, транспортної інфраструктури та зв`язку Чернігівської міської ради.
Ухвалою суду від 17.03.2026 у задоволенні клопотання представника Комунального підприємства «Чернігівське тролейбусне управління» Чернігівської міської ради Малая Андрія Володимировича про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, Чернігівської міської військової адміністрації Чернігівського району Чернігівської області відмовлено. Клопотання представника Комунального підприємства «Чернігівське тролейбусне управління» Чернігівської міської ради Малая Андрія Володимировича про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, Управління транспорту, транспортної інфраструктури та зв`язку Чернігівської міської ради задоволено. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління транспорту, транспортної інфраструктури та зв`язку Чернігівської міської ради. Встановлено третій особі строки для подання пояснень щодо предмету та підстав заявленого позову у справі.
У підготовчому засіданні судом постановлено ухвалу про продовження підготовчого провадження на 30 днів, про відкладення підготовчого засідання на 07.04.2026.
Ухвала суду від 17.03.2026 доставлена до Електронних кабінетів сторін (позивача, відповідача) 17.03.2026, третьої особи – 18.03.2026.
26.03.2026 від третьої особи надійшли пояснення, в яких остання зазначила, що саме Чернігівська міська військова адміністрація Чернігівського району Чернігівської області є відповідальною за виконання фінансових зобов`язань бюджету Чернігівської міської територіальної, в т.ч. комунальних підприємств, та звертає увагу суду, що Управління транспорту, транспортної інфраструктури та зв`язку Чернігівської міської ради не є фінансовим органом Чернігівської міської ради.
Пояснення долучені до матеріалів справи.
З огляду на вирішення у підготовчому засіданні зазначених у частині 2 статті 182 ГПК України питань, що підлягали з`ясуванню судом, у підготовчому засіданні 07.04.2026, враховуючи думку представників сторін, суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та про призначення судового засідання з розгляду справи по суті на 29.04.2026.
У судовому засіданні 29.04.2026 суд оголосив перерву до 21.05.2026.
Враховуючи положення статей 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав.
За таких обставин, зважаючи на забезпечену можливість реалізації сторонами своїх процесуальних прав сторони у господарському процесі, у тому числі права на судових захист, рішення приймається за наявними матеріалами справи, з урахуванням доводів і заперечень сторін.
21.05.2026 на підставі статті 240 ГПК України судом проголошено скорочене рішення.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Відповідно до законів України «Про ліцензування видів господарської діяльності», «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», «Про ринок електричної енергії» постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.08.2018 № 839 видано ТОВ «ЕНЕРА» ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу (а.с.13).
02.05.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю “Енера” (постачальник) та Комунальним підприємством «Чернігівське тролейбусне управління» (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 1002373 (далі - Договір).
Відповідно до п. 1.1., 1.2. Договору цей договір про постачання електричної енергії встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається Сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору.
Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України “Про ринок електричної енергії” та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ) та є однаковими для всіх споживачів.
Згідно з п. 2.1. Договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.
Обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу/передачі, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу/передачі електричної енергії (п. 2.2. Договору).
Пунктом 3.1. Договору передбачено, що термін поставки товару: з дати, зазначеної в заяві-приєднанні, яка є додатком 1 до цього Договору, але не раніше дати зміни постачальника, що підтверджується відповідними повідомленнями Адміністратора комерційного обліку з 03.05.2025 до 31.12.2025.
Відповідно до п. 5.1. Договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього Договору. 
Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни електричної енергії (п. 5.2. Договору).
Відповідно до п. 5.3. Договору інформація про діючу ціну на електричну енергію має бути розміщена на офіційному веб-сайті постачальника не пізніше ніж за 20 днів до початку її застосування із зазначенням порядку її формування.
Ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни (п. 5.4. Договору).
Згідно з п. 5.5.- 5.7. Договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.
Розрахунки споживача за цим Договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання. При цьому, споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим Договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, та в інший, не заборонений законодавством, спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього договору. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни.
Оплата рахунка постачальника за цим Договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений в рахунку, але не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем.
Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього Договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.
Відповідно до п. 6.2. Договору споживач зобов`язується, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору.
У пункті 13.2. Договору сторони визначили, що цей Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору, та сплаченого рахунку (квитанції) постачальника.
02.05.2025 споживачем підписано заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, що є додатком №1 до Договору (а. с. 18). 
У заяві-приєднання зазначені адреси об`єктів та ЕІС-коди точок комерційного обліку за об`єктом споживання. Початок постачання електричної енергії – 03.05.2025.
Відповідно до Додатку №2 «Комерційна пропозиція» фактична ціна Цфакт (тариф) купованої Споживачем електроенергії у розрахунковому періоді, яка зазначається в акті-купівлі продажу електроенергії розраховується (визначається) Постачальником за формулою:
Цфакт = (Цзак/WМ)*Ппост + ТОСП, де:
Цзак = фактичні витрати на купівлю Постачальником обсягів електроенергії Споживача на всіх сегментах ринку (РДН/ВДР/БР), без урахування ПДВ;
WМ – фактичний обсяг споживання споживача у розрахунковому місяці;
Ппост - коефіцієнт Постачальника.
Для цієї комерційної пропозиції Ппост = 1.05
ТОСП – ціна послуг Оператора системи передачі (затверджується постановою НКРЕКП).
Згідно з постановою НКРЕКП №2200 від 19.12.2024 року Тосп = 686,23 грн/МВт*г без ПДВ.
Оплата електроенергії здійснюється споживачем плановими платежами за наступним графіком:
До 24 числа місяця, що передує розрахунковому – 25% вартості заявлених обсягів на розрахунковий місяць з урахуванням ПДВ;
До 1 числа розрахункового місяця - 25% вартості заявлених обсягів на розрахунковий місяць з урахуванням ПДВ;
До 5 числа розрахункового місяця – 25% вартості заявлених обсягів на розрахунковий місяць з урахуванням ПДВ;
До 10 числа розрахункового місяця – 25% вартості заявлених обсягів на розрахунковий місяць з урахуванням ПДВ;
з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електроенергію згідно з даними комерційного обліку.
Планові платежі здійснюються у розмірах, кожний з яких визначається за наступною формулою: О=P*Wзаяв*Ц, де Р-відсоток оплати(%), Wзаяв – заявлені споживачем обсяги споживання на розрахунковий період, Ц – прогнозована ціна (тариф), механізм визначення якої вказаний у розділі «Ціна» цієї комерційної пропозиції.
Оплата здійснюється на поточний рахунок із спеціальним режимом Постачальника, зазначений у Договорі або розрахункових документах. Сума визначається після завершення розрахункового періоду. Сума переплати Споживача, за вибором Споживача, може бути зарахована в якості оплати наступного розрахункового періоду, або повертається Постачальником на розрахунковий рахунок Споживача. Сума недоплати Споживача підлягає безумовній оплаті Споживачем не пізніше 54 робочих днів з дня отримання.
Договір набирає чинності з дня, наступного за днем отримання ТОВ «Енера» заяви-приєднання Споживача до умов Договору про постачання електроенергії споживачу, в якій вказано про обрання Комерційної пропозиції, якщо протягом трьох робочих днів Споживачу не буде повідомлено будь-яким способом про невідповідність його критеріям обраної комерційної пропозиції. Договір діє до 31 грудня 2025 року або до моменту початку постачання електроенергії споживачу іншим Постачальником. У разі, якщо на момент подання заяви- приєднання до Договору на об`єкт Споживача було припинено/призупинено постачання електричної енергії, то постачання здійснюється після відновлення, у встановленому законодавством порядку, надання відповідних послуг.
Статутом КП «Чернігівське тролейбусне управління» Чернігівської міської ради затвердженого Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради 14 травня 2025 року №261 визначено, що Підприємство зареєстроване рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради №122 від 21 травня 2007 року, як Комунальне підприємство «Чернігівське тролейбусне управління» Чернігівської міської ради (п.1.1.). Власником Підприємства є територіальна громада міста Чернігова в особі Чернігівської міської ради (далі – Власник). Підприємство знаходиться у підпорядкуванні управління транспорту, транспортної інфраструктури та зв`язку Чернігівської міської ради (код ЄДРПОУ 24840845) (п.1.3); Підприємство в своїй діяльності керується Конституцією України, Господарським та Цивільним кодексами України, іншими законодавчими та нормативними актами, цим Статутом (1.4.); Підприємство створено з метою здійснення господарської діяльності з надання послуг з пасажирських перевезень та отримання на цій основі прибутків в інтересах Власника і трудового колективу (2.1.); Підприємство веде самостійний баланс, має поточний та інші рахунки в установах банку, печатку та штамп зі своїм найменуванням (п.3.2.); Підприємство несе відповідальність за своїми зобов`язаннями відповідно до чинного законодавства (п. 3.5.); Майно Підприємства є власністю територіальної громади м. Чернігова і закріплене за Підприємством на правах повного господарського відання (п.4.1.);
В межах виконання Договору сторонами складено та підписано Акт прийняття-передавання товарної продукції – активної електричної енергії № 1002373-2512-1 від 31.12.2025, відповідно до якого у грудні 2025 року позивач поставив, а відповідач прийняв електроенергію в кількості 748382 кВт на суму 7317861,20 грн.
На підставі Акту прийняття-передавання товарної продукції – активної електричної енергії позивачем сформовано рахунок № 1002373-2512-1 від 31.12.2025 за грудень 2025 року на суму 7317861,20 грн зі встановленим строком оплати до 15.01.2026.
Рахунок отримано 08.01.2026 уповноваженим представником відповідача, про що свідчить підпис останнього та печатка відповідача.
У матеріалах справи наявний акт звірки розрахунків від 26.01.2026, підписаний обома сторонами, відповідно до якого сторони підтвердили наявність заборгованості в сумі 7317861,20 грн.
Відповідно до інформації АТ «Чернігівобленерго», викладеній у довідці № 24/1353/01-14 від 27.01.2026 обсяг розподіленої електроенергії по споживачу КП «Чернігівське тролейбусне управління» у грудні 2025 року склав 748382 кВт/год.
Відповідач в обумовлені Договором строки вартість отриманої електроенергії не оплатив.
У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань по договору Позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.
Нормативно-правове обґрунтування, оцінка доказів та висновки суду.
Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із постачанням електричної енергії, здійснюється Цивільним кодексом України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 (далі – Правила, ПРРЕЕ) і безпосередньо договором.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання електричними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбаченні договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
У статті 664 Цивільного кодексу України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.
Статтею 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
Учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються договори, зокрема, про постачання електричної енергії споживачу (ст. 4 Закону України ''Про ринок електричної енергії''). 
Відповідно до частин 1, 2 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.
Пунктом 2 ПРРЕЕ встановлено, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.
Відповідно до п. 2.1.7 ПРРЕЕ постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.
Відповідно до частин 1, 2, 3, 5 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.
За приписами ч. 1 ст. 634 вказаного кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
За умовами частин 1, 2 ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Як визначено у абз. 5 п. 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії», фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, у тому числі у формі електронного документа, підписаного з використанням електронної ідентифікації, у разі укладення договору за допомогою інформаційно-комунікаційних систем та/або засобів електронної комунікації, сплата рахунка оператора системи, за відсутності заперечень оператора системи.
Отже, враховуючи укладення 02.05.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енера» та Комунальним підприємством «Чернігівське тролейбусне управління» договору про постачання електричної енергії споживачу № 1002373 та підписання відповідачем заяви-приєднання між сторонами цієї справи виникли зобов`язально-договірні відносини.
Згідно з пунктами 4.12 - 4.13 р. IV ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.
Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.
Як встановлено судом, на виконання умов Договору позивачем поставлено, а відповідачем прийнято електроенергію в кількості 748382 кВт/год на суму 7317861,20 грн, що підтверджується Актом прийняття-передавання товарної продукції – активної електричної енергії № 1002373-2512-1 від 31.12.2025. Акт підписано сторонами без зауважень і заперечень.
Обсяг отриманої електроенергії підтверджено також АТ «Черінігвобленерго» відповідно до довідки № 24/1353/01-14 від 27.01.2026.
Позивачем виставлено відповідачу рахунок на оплату № 1002373-2512-1 від 31.12.2025 за грудень 2025 року на суму 7317861,20 грн. 
Відповідно до рахунку остаточну оплату необхідно здійснити до 15.01.2026 включно. 
Рахунок отримано 08.01.2026 уповноваженим представником відповідача, що підтверджується підписом уповноваженого представника.
Заперечення або заяви щодо незгоди з нарахованою в платіжних документах сумою споживачем не подавались.
Враховуючи положення п. 5.7 Договору, п. 4.12 ПРРЕЕ, а також ст. 254, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України строк оплати рахунку №1002373-2512-1 від 31.12.2025 на суму 7317861,20 грн є таким, що настав 15.01.2026.
Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Станом на день ухвалення рішення судом, доказів оплати вартості отриманої електроенергії матеріали справи не місять.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що матеріалами справи належним чином доведено, що відповідач зобов`язання по сплаті вартості поставленої електричної енергії не виконав, а тому позовні вимоги щодо стягнення суми заборгованості у розмірі 7 317 861,20 грн підлягають задоволенню.
Водночас, суд відхиляє доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, з огляду на таке.
Статтею 627 ЦК України унормовано, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Свобода договору передбачає свободу в укладенні договору, неприпустимість примусу щодо вступу у договірні відносини, можливість вільного вибору особою, яка бажає укласти договір, майбутнього контрагента, можливість сторін вільно визначати характер (вид, тип) договору, який вони укладають. 
Крім того, свобода договору означає можливість сторін вільно визначати умови (зміст) договору, який вони укладають.
Отже, відповідач, підписуючи заяву-приєднання та Договір № 1002373 від 02.05.2025 чітко розумів всі умови останнього.
Разом з тим, суд зазначає, що з наявного у матеріалах справи Акту звірки розрахунків убачається, що за попередні періоди (з травня 2025 року по листопад 2025 року) заборгованість відповідача відсутня.
Доказів того, що платежі здійснювалися не відповідачем (споживачем), а іншою особою матеріали справи не містять, як не містять і того, що в Договорі наявні положення про оплату вартості електроенергії за умови наявності бюджетного фінансування або ж строк (термін) виконання зобов`язання визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, тощо.
Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.
За приписами частин 1, 3 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.
Зміст частини 1 статті 96 ЦК України та принцип правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, вимагає прямої вказівки в законі або договорі щодо додаткової відповідальності третьої особи, яка відповідно до частини 2 статті 14 цього Кодексу не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.
Відтак, суд зазначає, що невиконання відповідачем умов Договору перед позивачем не звільняє його від відповідальності за неналежне виконання умов цього договору та не звільняє його від обов`язку оплатити вартість поставленої позивачем електричної енергії.
Відповідно до статті 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України одними з основних засад судочинства є рівність та змагальність сторін, свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Зміст принципу змагальності господарського судочинства наведений у статтях 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до норм яких судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 рішення Європейського суду з прав людини у справі “Салов проти України” від 06.09.2005). У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі “Надточий проти України” від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Поряд з цим судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав, зокрема, кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, реалізувати право на витребування доказів, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).
Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
У розумінні положень наведеної норми на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. (ст. 86 ГПК України).
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").
Зважаючи на викладене, суд відзначає, що всі інші доводи та міркування сторін взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.
За таких обставин, враховуючи наведене вище у сукупності, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача у повному обсязі, відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 7317861,20 грн заборгованості.
Розподіл судових витрат.
Згідно з пунктом 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на те, що позов задоволено у повному обсязі, судовий збір в сумі 87814,34 грн покладається на відповідача.
Керуючись статтями 129, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Комунального підприємства "Чернігівське тролейбусне Управління" Чернігівської міської ради (код ЄДРПОУ 03328681, вул. Шевченка, буд. 50-Б, м. Чернігів, 14035) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ЕНЕРА” (код ЄДРПОУ 25498917, вул. Госпітальна, 12-Е, 3 поверх, кімната 16, м. Київ, 01601) заборгованість з оплати за спожиту електричну енергію за грудень 2025 року в сумі 7 317 861,20 грн та судовий збір в сумі 87 814,34 грн.
3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду згідно зі статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України подається безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 22.05.2026

Суддя Т.О.Новик