Справа № 180/719/26
2/180/666/26 
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2026 р. 

Марганецький міський суду Дніпропетровської області у складі головуючої судді Тананайської Ю.А., за участі секретаря судового засідання Павлович Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Марганець, Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу № 180/719/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Деал фінанс груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В
До суду надійшла вищевказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог представник позивач вказує, що між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 71393739 від 26.08.2025 року за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 1000 гривень строком на 14 днів ( з 26.08.2025 по 08.09.2025), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,285 %. Договір який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на електрону адресу відповідача. Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, перерахувавши грошові кошти у розмірі 1000 грн. відповідачу. Станом на дату подання позову відповідач свої зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором у сумі 3139 грн. 90 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 1000 грн., заборгованості за відсотками 39 грн.90 коп.; заборгованості за комісією 100 грн.; заборгованість за пенею 2000 грн.
Крім того, між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 6551986 від 12.08.2025 року за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 1200 гривень строком на 360 днів ( з 12.08.2025 по 06.09.2026), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,95 %. Договір який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на електрону адресу відповідача. Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, перерахувавши грошові кошти у розмірі 1200 грн. відповідачу. Станом на дату подання позову відповідач свої зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором у сумі 4844 грн. 40 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 1200 грн., заборгованості за відсотками 1037 грн.40 коп.; заборгованість за комісією 207 грн.; заборгованість за пенею 2400 грн.
16.09.2025 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» уклали Договір факторингу №16/09/25, за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вищевказаними кредитними договорами, тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за кредитними договорами, а також просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат - судовий збір в сумі 2662,40 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 4500 гривень.
Ухвалою від 10.04.2026 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач двічі поспіль у судові засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином за адресою реєстрації, про, що в матеріалах справи містяться відповідні докази, про причини неявки не повідомив.
Статтею 131 ЦПК України передбачено обов`язок учасників судового процесу повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Поштовий конверт повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач викликалася шляхом розміщення оголошення на сайті суду.
Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надала, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. 
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних - будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки.
Частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Згідно зі ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Статтею 1081 ЦК України передбачено, що клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Судом встановлено, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 71393739 від 26.08.2025 року за умовами якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 1000 гривень строком на 14 днів ( з 26.08.2025 по 08.09.2025), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,285 %. 
Крім того, між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 6551986 від 12.08.2025 року за умовами якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 1200 гривень строком на 360 днів ( з 12.08.2025 по 06.09.2026), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,95 %. 
Договори укладені у виді електронного документа з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором: договір № 71393739 від 26.08.2025 року - '26154, договір № 6551986 від 12.08.2025 року - '566672.
Підписанням договору позики відповідач підтверджує, що вона ознайомилася на веб-сайті Позичальника з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п. п. 5.1. п. 5 Договору позики). Також відповідач погодилася, що до моменту підписання договору позики вивчила цей договір та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового розміщені на веб-сайті Позичальника, їх зміст, суть, об`єм, зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі (п. п. 5.2 п. 5 договору позики). Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перебувають у загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.mycredit.ua.
Пунктами 5.2. Договорів позики передбачено, що Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (далі Правила), (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті Кредитодавця.
Пунктом 6.1. Правил передбачено, що за користування позикою Позичальник сплачує Товариству проценти у розмірах, визначених у Договорі позики.
Відповідно до пункту 6.3. Правил нарахування процентів за користування Позикою починається з дати зарахування коштів на платіжну картку Позичальника та нараховується за процентними ставками, зазначеними в Договорі позики, за кожен день (календарну дату) користування позикою, включаючи день (дату) видачі позики та включаючи день (дату) її повернення.
Таким чином, підписавши вказані договори, відповідач добровільно погодилася на визначені у ньому умови, взяла на себе відповідні зобов`язання.
На виконання ухвали суду про витребування доказів АТ «Державний ощадний банк України» надало інформацію про рух грошових коштів по банківській платіжній картці на ім`я ОСОБА_1 за вказані періоди.
16.09.2025 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» уклали Договір факторингу №16/09/25, за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вищевказаними кредитними договорами.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №16/09/25 від 16.09.2025 року ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором в розмірі 13070 грн.06 коп.: за договором № 71393739 від 26.08.2025 року в сумі 3139 грн.90 коп, з них : заборгованість за тілом кредиту 1000 грн., заборгованість за відсотками 39 грн.90 коп.; заборгованість за комісією 100 грн.; заборгованість за пенею 2000 грн.; за договором №6551986 від 12.08.2025 року в розмірі 4844 грн.40 коп, з них заборгованість за тілом кредиту 1200 грн., заборгованість за відсотками 1037 грн.40 коп.; заборгованість за комісією 207 грн.; заборгованість за пенею 2400 грн.
Згідно інформації, наданої АТ «Ощадбанк» від 1.05.2026 року, надану на ухвалу суду, на імя ОСОБА_1 емітовано карту № НОМЕР_1 , на яку 26.08.25 р. зараховано 1000 гривень, 14.08.2025 року зараховано 1200 гривень.
Підсумовуючи викладене, суд вважає, що позивачем надані належні доказів видачі відповідачу коштів в розмірі 1000 грн на підставі договору № 71393739 від 26.08.2025 року та 1200 гривень на підставі договору №6551986 від 12.08.2025 року.
Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просило також стягнути заборгованість за процентами у розмірі 39 грн.90 коп. по договору № 71393739 від 26.08.2025 року та в розмірі 1037 грн.40 коп. по договору №6551986 від 12.08.2025 року
Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, провадження №14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, провадження №4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц, провадження №14-318цс18.
Таким чином, позивач ТОВ «Деал фінанс груп», як правонаступник ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованим та несплаченим процентам за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування.
В позовній заяві ТОВ «Деал фінанс груп» просить стягнути із ОСОБА_1 проценти за користування кредитними коштами за період строку кредитування, заборгованість по комісії.
Вирішуючи вимоги про стягнення пені суд враховує наступне.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного,надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування уразі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (не виконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Беручи до уваги, що заборгованість у виді, як зазначає позивач, пені в розмірі 2000 грн. по договору № 71393739 від 26.08.2025 року та 2400 гривень на підставі договору №6551986 від 12.08.2025 року нарахована в період дії в Україні воєнного стану, тому в силу вищевказаних положень чинного законодавства позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) суми відповідальності, визначеної ст.625 ЦК України та відповідно позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача 4400 грн. пені за договорами задоволенню не підлягає.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитними договорами у розмірі 3584 грн.30 коп.: за договором № 71393739 від 26.08.2025 року в сумі 1139 грн.90 коп, з них : заборгованість за тілом кредиту 1000 грн., заборгованість за відсотками 39 грн.90 коп.; заборгованість за комісією 100 грн.; за договором №6551986 від 12.08.2025 року в розмірі 2444 грн.40 коп, з них заборгованість за тілом кредиту 1200 грн., заборгованість за відсотками 1037 грн.40 коп.; заборгованість за комісією 207 грн.
Щодо вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.
За ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Слід зазначити, що витрати на професійну правничу допомогу є видом судових витрат і всі норми процесуального кодексу, які стосуються судових витрат відносяться також до витрат на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог.
До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копію договору № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 про надання правової (правничої) допомоги; акт надання послуг правової (правничої) допомоги № 6-ДІЛ від 8.01.2026 року.
Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 4500 грн., суд приймає до уваги викладене нижче.
Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Тому суд, при розподілі витрат на професійну правничу допомогу, враховує, що справа є незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви у даних справах є майже типовими та фактично шаблонними, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ, а обсяг досліджених доказів є невеликим, а тому суд вважає за необхідне зменшити суму стягнення з відповідача на користь позивача до 2000 грн. витрат на правову допомогу. Саме такий розмір витрат є об`єктивним, співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.
В силу ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений останнім судовий збір, пропорційно задоволеним вимогам, у розмірі 1195 гривень 20 коп.
Керуючись ст.ст.12,76,80,81,128,141,247,263-265,280-282,284 ЦПК України, ст.ст. 526,530, 549,1048,1050,1054ЦК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал фінанс груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал фінанс груп» заборгованість за кредитними договорами 3584 грн.30 коп., з них за договором № 71393739 від 26.08.2025 року в сумі 1139 грн.90 коп, з яких: заборгованість за тілом кредиту 1000 грн., заборгованість за відсотками 39 грн.90 коп.; заборгованість за комісією 100 грн.; за договором №6551986 від 12.08.2025 року в розмірі 2444 грн.40 коп, з яких заборгованість за тілом кредиту 1200 грн., заборгованість за відсотками 1037 грн.40 коп.; заборгованість за комісією 207 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал фінанс груп», судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 1195 гривень 20 коп. та витрат на правову допомогу в розмірі 2000 гривень.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Повний текст рішення складено 5 червня 2026 року.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал фінанс груп», місце знаходження: вул. Садова, буд. 31/33, оф. 40/3, м. Ірпінь, Київська область, 08205
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 

Суддя: Ю. А. Тананайська