Справа № 2-194/11
Провадження № 2/466/2/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«08» червня 2026 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі:
головуючої судді ЛУЦІВ-ШУМСЬКОЇ Н.Л.
учасники справи
секретар ГУРАШ М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м в м.Львові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
в с т а н о в и в :
09.03.2010 публічне акціонерне товариство «Райфайзен Банк Аваль» звернулось в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №010/7299/82/59822 від 19.09.2008 в розмірі 31 858,47 грн., судового збору в розмірі 318,59грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00грн. 
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 19.09.2008 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 010/7299/82/59822, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 24 600,00 грн строком до 19.09.2010 зі сплатою 29,90 % річних та щомісячним погашенням відповідно до графіка платежів.
Позивач зазначає, що виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, однак відповідач належним чином умови договору не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. На підставі п. 5.2 кредитного договору банк направив відповідачу письмову вимогу № 10/20-80 від 30.07.2009 про дострокове погашення кредитної заборгованості, яка залишилася невиконаною.
Станом на 25.02.2010 заборгованість відповідача за кредитним договором становила 31 858,47 грн, з яких: 23 967,44 грн – заборгованість за кредитом; 7 711,68 грн – заборгованість за відсотками; 179,35 грн – штраф за прострочення виконання зобов`язань. 
Також у позові зазначено, що рішенням загальних зборів акціонерів від 14.10.2009 № 36-45 змінено найменування ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», а з 05.11.2009 після державної реєстрації нової редакції статуту ПАТ є правонаступником усіх прав та обов`язків ВАТ.
Посилаючись на норми статей 541, 543, 553, 554, 612, 1050, 1054 ЦК України та статей 3, 95 – 98 ЦПК України (у редакції, чинній на момент звернення), позивач просить суд: стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 31 858,47 грн; стягнути судовий збір у сумі 318,59 грн; стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120,00 грн.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Львова від 19.03.2010 р. відкрито провадження та призначено попереднє засідання (в редакції ЦПК України від 18.03.2004 № 1618-IV). 

12.05.2010 відповідач ОСОБА_1 подав письмові пояснення на позов, в обґрунтування яких зіслався на те, що він заперечує проти задоволення позову ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 010/7299/82/59822 від 19.09.2008 року.
Зазначив, що на момент укладення кредиту (19.09.2008) працював водієм у ТзОВ «Леомаркетт SH» із заробітною платою близько 1000 грн на місяць і самостійно не мав наміру брати кредит на суму 24 600 грн. За його словами, оформлення кредиту відбулося під впливом та тиском колишньої керівниці ОСОБА_2 , яка нібито переконала його у необхідності оформлення кредиту, надала довідку про фіктивну заробітну плату (10 000 грн), а також запевнила у подальшому погашенні кредиту. Також зазначив, що кредитний договір був підписаний поспіхом, без належного ознайомлення з його умовами, після чого йому було видано кредитну картку, яку він передав ОСОБА_2 . Надалі саме ця особа, за його твердженнями, користувалася кредитними коштами та знімала гроші, тоді як сам позичальник коштами не розпоряджався. Також зазначається, що після оформлення кредиту він був звільнений з роботи, зазнав тиску та дізнався про нібито шахрайські дії ОСОБА_2 , яка, за його словами, вводила його в оману та незаконно заволоділа кредитними коштами. У зв`язку з цим він вважає, що кредитні зобов`язання фактично виникли внаслідок обману та примусу, а тому просив відмовити у задоволенні позову або покласти відповідальність на ОСОБА_2 .

Ухвалою попереднього судового засідання (в редакції ЦПК України від 18.03.2004 № 1618-IV) від 29.06.2010 справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Шевченківського районного суду від 25.02.2011 зупинено провадження у вказаній справі до набрання законної сили рішенням Галицького районного суду м.Львова у справі №2-1323/11за позовом ОСОБА_1 до ЛОД ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання недійсним кредитного договору від 19.09.2008 №010/7299/82/59822.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 11.05.2026 поновлено провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, позов підтримує та просить позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча була належним чином повідомлений, причину неявки не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Судом встановлено, що 19.09.2008 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 010/7299/82/59822, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 24 600,00 грн строком до 19.09.2010 зі сплатою 29,90 % річних та щомісячним погашенням відповідно до графіка платежів.
Факт укладення кредитного договору підтверджується поданою до суду копією договору, а також не заперечується самим відповідачем у письмових поясненнях від 12.05.2010. Навпаки, відповідач прямо визнає, що особисто підписував кредитний договір та отримував кредитну картку після його оформлення.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові, а позичальник - повернути кредит та сплатити проценти.
Із матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти у передбаченому договором розмірі. 
Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Відповідно дост.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 25.02.2010 у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 31 858,47 грн, яка складається із: 23 967,44 грн — заборгованість за кредитом; 7 711,68 грн — заборгованість за відсотками; 179,35 грн — штрафні санкції. 
Вказаний розрахунок відповідачем належними доказами не спростований, альтернативного розрахунку заборгованості суду не подано.
Суд відхиляє доводи відповідача про те, що кредитний договір був укладений під впливом обману та психологічного тиску з боку інших особи, як безпідставні і необґрунтовані.
Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України 2004 року (чинної на момент розгляду справи) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Однак будь-яких належних та допустимих доказів того, що під час укладення кредитного договору до відповідача застосовувався примус, насильство, погрози або обман з боку банку чи інших осіб, суду не надано.
Самі лише пояснення відповідача не можуть вважатися достатнім доказом на підтвердження зазначених обставин.
Крім того, відповідач не надав доказів існування судового рішення, яке б встановлювало факт шахрайських дій щодо нього, притягнення винного до кримінальної відповідальності або встановлення факту незаконного заволодіння кредитними коштами.
Разом з тим ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 25.02.2011 провадження у даній справі було зупинено до набрання законної сили рішенням у справі №2-1323/11 за позовом ОСОБА_1 до ЛОД ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання недійсним кредитного договору №010/7299/82/59822 від 19.09.2008, яка перебувала у провадженні Галицького районного суду м.Львова.
Згідно ухвали Галицького районного суду м. Львова від 10.09.2025 у справі №2-1323/11 позов ОСОБА_1 про визнання зазначеного кредитного договору недійсним залишено без розгляду. Вказана ухвала набрала законної сили.
Таким чином, станом на час ухвалення рішення у даній справі кредитний договір №010/7299/82/59822 від 19.09.2008 є чинним, не визнаний недійсним у встановленому законом порядку, а тому породжує для його сторін відповідні цивільні права та обов`язки.
Суд звертає увагу, що залишення позову без розгляду не є вирішенням спору по суті та не підтверджує обставин, на які посилався позивач у тій справі. Водночас відсутність судового рішення про недійсність кредитного договору виключає можливість ігнорування його умов та звільнення відповідача від виконання взятих на себе зобов`язань.
Посилання відповідача на те, що кредитними коштами фактично користувалась інша особа, не впливають на його обов`язок перед банком.
Відповідно до статей 509, 526, 527 ЦК України боржник зобов`язаний особисто виконати свій обов`язок перед кредитором, якщо інше не встановлено договором або законом.
Передача відповідачем кредитної картки третій особі, навіть якщо така обставина мала місце, є наслідком його власного волевиявлення та не може покладати негативні наслідки на кредитора, який не був учасником таких правовідносин.
Кредитний договір укладений саме між банком та відповідачем, тому саме відповідач є належним боржником за цим договором.
Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Оскільки відповідач не виконав своїх договірних зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів, позовні вимоги банку є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.
Керуючись ст.ст.5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (1985р.н., РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (код ЄДРПОУ 14305909, 01011, м.Київ, вул.Лєскова, 9) заборгованість за Кредитним договором №010/7299/82/59822 від 19.09.2008 в розмірі 31 858,47 грн., судовий збір в розмірі 318,59 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00грн.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

  Суддя	  	 Н.  Л.  Луців-Шумська