У Х В А Л А
Іменем України
Справа № 285/2498/26 
провадження № 1-кс/0285/413/26
30 квітня 2026 року   м. Звягель
Слідча суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду,
клопотання слідчого слідчого відділення Звягельського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 ,
погоджене прокурором Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_4 , 
про арешт тимчасово вилученого майна 
по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026060530000229 від 27.04.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.120 КК України, – 
ВСТАНОВИЛА:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, вилучене 27.04.2026 в ході огляду місця події, а саме: 2 пусті блістери від таблеток "Но-шпа" та "Панкреатин"; мобільний телефон марки "Redmi 10C", ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 (далі — Телефон).
Своє клопотання обґрунтовує тим, що 26.04.2026 близько 21:40 год., перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , неповнолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинила спробу самогубства шляхом вжиття таблеток "Но-шпа" та "Панкреатин". У подальшому ОСОБА_5 було доставлено до КНП "Звягельська багатопрофільна лікарня" Звягельської міської ради, де останній було надано медичну допомогу.
По даному факту внесено відомості до ЄРДР.
27.04.2026 в ході проведення огляду місця події домоволодіння, що по АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено 2 пусті блістери від таблеток "Но-шпа" та "Панкреатин" та Телефон.
Слідство вважає, що вказане майно могло зберегти на собі або містять сліди кримінального правопорушення та відомості, які можуть бути використані як доказ, а тому з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, виникла необхідність у застосуванні арешту на вказане майно.
Сторони в судове засідання не прибули.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку. 
Арешт майна – це тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину (ст.170 КПК). 
Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, застосування яких допускається лише у випадку, коли слідчий, прокурор доведе наявність трьох необхідних складових, а саме, що 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, спеціальної конфіскації та конфіскації як виду покарання, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
З наявного в матеріалах справи Реєстру слідує, що в провадженні досудового органу перебувають матеріали кримінального провадження по факту доведення до самогубства, вчинене щодо неповнолітнього.
Ініціатор клопотання, звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна зазначив, що метою останнього є збереження речових доказів.
Згідно протоколу огляду місця події від 27.04.2026 на території домоволодіння, що по АДРЕСА_1 , було вилучено:2 пусті блістери від таблеток "Но-шпа" та "Панкреатин"; мобільний телефон марки "Redmi 10C", ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 .
Постановою слідчого від 27.04.2026 вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Подане клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України та в ньому обґрунтовано зазначено про необхідність арешту майна, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України.
Потреби досудового розслідування з метою забезпечення його дієвості можуть бути забезпечені при задоволенні клопотання слідчого в повному обсязі.
Суттєвих шкідливих наслідків застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження для осіб, яких він стосується, не вбачається. 
Спосіб, у який здійснюється забезпечення кримінального провадження, відповідає його завданням, враховує обставини вчиненого кримінального правопорушення, є розумним і співрозмірним.
Наявні підстави вважати, що вилучене майно може зберегти на собі або містить сліди кримінального правопорушення та може бути в подальшому використане, як доказ вчинення злочину, відтак приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 98, 170-173, 309 КПК України, слідча суддя
ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події 27.04.2026, а саме: 
2 пусті блістери від таблеток "Но-шпа" та "Панкреатин", що упаковано в спеціальний пакет №NPU 5710390; 
мобільний телефон марки "Redmi 10C", ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , що упаковано в спеціальний пакет №NPU 5710388, 
позбавивши власників, будь-яких осіб права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, зазначених прав на нього.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її винесення.

Слідча суддя ОСОБА_1