Справа № 177/3072/25
Провадження № 2/177/341/26 
Р І Ш Е Н Н Я 
(заочне)
Іменем України
04 травня 2026 року  Криворізький районний суд Дніпропетровської області 
у складі головуючого судді Лященко В.В., 
за участі секретаря судового засідання Дятел К.Ю., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу №177/3072/25 позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Самбурська Тетяна Сергіївна, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей виконкому Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради про звільнення від сплати аліментів,
встановив:
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Самбурська Т.С. звернулася до суду 22.10.2025 з позовною заявою, в якій просить суд звільнити ОСОБА_1 , від сплати на користь матері дитини, ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , призначених за судовим наказом Криворізьким районним судом Дніпропетровської області було видано судовий наказ у справі № 177/1567/20 від 01.12.2020 року з дня подачі позовної заяви до суду.
Пред`явлені вимоги представник позивача мотивував тим, що позивач перебував у шлюбі з відповідачкою з 26.11.2011 по 23.07.2021, який розірвано на підставі рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області у справі №177/711/21. За період шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі судового наказу, виданого Криворізьким районним судом Дніпропетровської області від 01.12.2020, справа №177/1567/20, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На підставі судового наказу, виданого Криворізьким районним судом Дніпропетровської області від 01.12.2020, справа №177/1567/20, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Виконавчі документи перебувають на виконанні у Криворізькому відділі державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та відкрито виконавче провадження за НОМЕР_4 від 18.12.2020 року, заборгованість зі сплати аліментів відсутня. В 2022 року відповідач виїхала закордон з донькою, та вже більш ніж 3 роки не проживає за місцем реєстрації. Проте відносини доньки та її матері були досить напруженими і в липні 2025 року дитина виявила бажання проживати разом із батьком та повернулась в Україну. Відповідач залишилась закордоном та продовжує отримувати аліменти на утримання дитини, яка фактично проживає із батьком за адресою : АДРЕСА_1 та знаходяться на повному його матеріальному утриманні. При цьому, позивач продовжує сплачувати аліменти на утримання дитини на користь відповідачки. ОСОБА_5 було зараховано до 8-А класу Криворізької гімназії №17 Криворізької міської ради. Факт проживання дітей з батьком підтверджується також Актом від 08 жовтня 2025 року про обстеження умов проживання, який складений заступником начальника служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради, головним спеціалістом служби у справах дітей виконкому районної у місті Кривому Розі ради, в якому зазначено, що за адресою: АДРЕСА_1 проживають: ОСОБА_6 , 1991 р.н. (дружина батька), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , 1989 р.н., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначено, що житло складається із 3 (трьох) кімнат, в квартирі прибрано, чисто, речі складено. Всі комунікації в робочому стані. Для малолітньої ОСОБА_3 відведена окреме спальне місце. В наявності ліжко, письмовий стіл, шафа для одягу та речей дитини, засоби гігієни, постільна білизна. Стосунки між членами сім`ї доброзичливі. Загалом, створені належні умови для проживання та виховання дитини. Факт можливості утримувати позивачем свою доньку, підтверджується сталими трудовими відносинами позивача, а саме те, що позивач працює в Дніпровському ЛВУМГ ТОВ «Оператор ГТС України» та отримує гідну заробітну плату, вказане підтверджується довідкою про доходи (позивачем по справі). Таким чином, наразі, донька перебуває на повному утриманні позивача. Оскільки відповідачка нехтує виконанням своїх батьківських обов`язків та дитина тривалий час проживає з позивачем, який повністю її утримує та забезпечує всім необхідним для проживання, навчання, розвитку та безпеки, в той час коли з нього продовжуються стягуватися аліменти на утримання доньки, які витрачаються відповідачкою на власний розсуд та не в інтересах дитини, представник позивача звернувся з даним позовом до суду.
Ухвалою від 29.10.2025 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою від 29.01.2026 визнано явку позивача обов`язковою. 
Ухвалою від 09.03.2026 витребувано від Державної прикордонної служби України інформацію про перетин Державного кодону України громадянками України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), малолітньою дитиною ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) за період з 01.01.2022 до моменту формування витягу, із зазначенням дат, пунктів пропуску, напрямків руху.
У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представником позивача подано заяву про проведення судового засідання за її та позивача відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином . Причину своєї неявки не повідомила, відзив на позов не подала.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. 
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Від відповідачки заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, відзиву на позов не подано.
Дослідивши письмові докази по справі, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 26.11.2011, який рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 27.07.2021 розірвано (справа №177/711/21).
Від даного шлюбу у сторін народилася донька: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_3 .
01.12.2020 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області по справі №177/1567/20 видано судовий наказ, яким з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Даний судовий наказ було пред`явлено до Криворізького відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та відкрито виконавче провадження за НОМЕР_4 від 18.12.2020 року.
Як вбачається з довідок про доходи ОСОБА_1 , останній працевлаштований у Дніпровському ЛВУМГ ТОВ «Оператор ГТС України» водієм автотранспортних засобів та з його заробітної плати щомісячно відраховуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_11 . 
За відомостями, наданими Новопільською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області № 2742/0/2-25 від 27.10.2025, місце проживання відповідачки зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 . 
З інформації наданої Державною прикордонною службою України, № 19.5.1/20677-26 від 19.03.2036 вбачається, що відповідачка ОСОБА_2 , починаючи з 14.08.2022 неодноразово виїздила за межі території України та поверталася назад разом з донькою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Останній раз ОСОБА_2 перетнула кордон України на автомобілі в пп « ОСОБА_13 » виїжджаючи з України, та станом на 19.03.2026, в Україну не поверталася. При цьому, малолітня ОСОБА_14 , повернулася в Україну разом з відповідачкою 07.07.2025, та більше кордон України для виїзду не перетинала. 
Факт не проживання відповідачки ОСОБА_2 за адресою місця реєстрації: АДРЕСА_2 з 2022 року підтверджується також Актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 01.10.2025, який складений комісією у складі старости Радушненського старостинського округу, свідків і представника сім`ї. 
Відповідно до змісту Акту про фактичне проживання від 26.09.2025 встановлено, що позивач ОСОБА_1 мешкає разом зі своєю донькою ОСОБА_3 за адрсеою: АДРЕСА_1 без реєстрації. 
За заявою ОСОБА_1 комісією Служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради складено акт від 08.10.2025 обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , яким встановлено, що за вказаною адресою проживають: ОСОБА_6 , 1991 р.н. (дружина батька), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , 1989 р.н., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначено, що житло складається із 3 (трьох) кімнат, в квартирі прибрано, чисто, речі складено. Всі комунікації в робочому стані. Для малолітньої ОСОБА_3 відведена окреме спальне місце. В наявності ліжко, письмовий стіл, шафа для одягу та речей дитини, засоби гігієни, постільна білизна. Стосунки між членами сім`ї доброзичливі. Загалом, створені належні умови для проживання та виховання дитини.
ОСОБА_5 було зараховано до 8-А класу Криворізької гімназії №17 Криворізької міської ради, що підтверджується довідкою № 48 від 10.09.2025
Факт можливості утримувати позивачем свою доньку, підтверджується сталими трудовими відносинами позивача, а саме те, що позивач працює в Дніпровському ЛВУМГ ТОВ «Оператор ГТС України» та отримує гідну заробітну плату, вказане підтверджується довідкою про доходи. 
Згідно з ч. 2, 8, 9 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Згідно зі ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Відповідно до Сімейного кодексу України, аліменти, одержані на дитину, є її власністю. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами винятково за цільовим призначенням в інтересах дитини.
Припинення стягнення аліментів можливе, якщо одержувач аліментів не витрачає отримані ним гроші на дитину.
Контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей.
За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці.
Припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю і утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
У статті 18 Конвенції про права дитини зазначено про необхідність докладання всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної і однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
У § 54 рішення ЄСПЛ від 07.12.2006 № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27.11.1992, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
У рішенні ЄСПЛ від 11.07.2017, заява № 2091/13 у справі «М.С. проти України» йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.
Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження належними, допустимими та достатніми в їх сукупності доказами факт, що малолітня ОСОБА_3 проживає разом з батьком ОСОБА_1 та знаходяться на його повному утриманні, доказів зворотного відповідачкою суду не надано, що в сукупності є свідченням суттєвої зміни сімейних обставин, за яких ухвалювались рішення про стягнення аліментів та визначає недоцільність продовження стягнення аліментів на користь відповідачки ОСОБА_2 в подальшому, зважаючи що стягнення таких аліментів на користь останньої є порушенням як інтересів дитини, так і її прав на аліменти, що є її власністю. У зв`язку з цим суд вважає за необхідне позовні вимоги про припинення стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_3 задовольнити.
Припинення стягнення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина з ним не проживала і знаходилась у платника аліментів, то стягнення аліментів має бути припинено з дати подання позову до суду, тобто з 22.10.2025.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 280-284, 287, 354, 355 ЦПК України, суд 
вирішив:
Позовні вимоги ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Самбурська Тетяна Сергіївна, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей виконкому Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради про звільнення від сплати аліментів - задовольнити.
Припинити з 22 жовтня 20254 року стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за судовим наказом №177/1567/20, виданим 01.12.2020 Криворізьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя         В.В. Лященко