Єдиний унікальний номер №943/811/26 
Провадження №1-кп/943/141/2026 
ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2026 року м. Буськ

Буський районний суд Львівської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
за участю обвинуваченого ОСОБА_4 (у режимі ВКЗ),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Буську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026141210000119 від 05 квітня 2026 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ожидів Буського району Львівської області, громадянина України, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, - 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, - 
в с т а н о в и в :
05 квітня 2026 року о 02:00 год. військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 , перебуваючи у салоні службового патрульного автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_3 , прямуючи у супроводі працівників поліції з місця його виявлення до відділення поліції №2 Золочівського району Львівської області, поблизу с. Ожидів Золочівського району Львівської області, точного місця досудовим розслідування не встановлено, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер вчинюваних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що перед ним знаходяться службові особи – працівники поліції, тобто працівники правоохоронних органів, усвідомлюючи, що вказаними працівниками СРПП ВП №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області буде повідомлено уповноважені органи про виявлення особи в розшуку, у подальшому передано представникам Військової служби правопорядку та припинена його протиправна діяльність щодо ухилення від військової служби, а також те, що у такому разі він буде притягнений до кримінальної відповідальності, з метою уникнути цього і запобігання негативних наслідків для себе, незважаючи на попередження вказаних працівників СРПП ВП №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі, запропонував інспектору СРПП ВП №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 та поліцейському СРПП ВП №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 20 000 гривень, за невчинення вказаними працівниками правоохоронного органу як службовими особами дій щодо повідомлення уповноважених осіб про виявлення особи, що перебуває в розшуку та передачі представникам Військової служби правопорядку. В подальшому, після відмови інспектора СРПП ВП №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 та поліцейського СРПП ВП №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 від пропозиції ОСОБА_4 в наданні їм неправомірної вигоди, про вказаний факт здійснено повідомлення на лінію «102», останнього супроводжено до відділення поліції №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області та вказані злочинні дії ОСОБА_4 припинені працівниками СРПП ВП №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області. 
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердивши розуміння ним пред`явленого обвинувачення та не оспорив наведених в обвинувальному акті фактичних обставин правопорушення, пояснивши, що він дійсно близько 02 години ночі в квітні 2026 року він їхав на таксі, коли їх зупинили працівники поліції та з`ясували, що ОСОБА_4  перебуває у розшуку по СЗЧ, то він з метою уникнути його затримання та передачі працівникам ВСП, запропонував працівникам поліції неправомірну вигоду в розмірі 20000 грн., після чого його затримали та доставили до відділення поліції. У вчиненому він щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати, оскільки він зробив для себе відповідні висновки та запевнив суд, що більше такого не повториться.
Ураховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, ним, як і іншими учасниками судового провадження не оспорюються обставини, викладені в обвинувальному акті та судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення його у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.
Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, повністю та об`єктивно доведена. Відтак, суд вважає, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 369 КК України, оскільки він вищевказаними своїми діями вчинив пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим (ч. 1 ст. 369 КК України), згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним діяння, яке є нетяжким злочином, його наслідки, фактичні обставини кримінального провадження, мотиви та форму вини, обстановку вчинення злочину, особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, раніше не судимий, на обліках нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем свого проживання. У вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, що їх суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання відповідно до вимог ст. 66 КК України. Обставин, які обтяжують покарання  ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відтак, ураховуючи наведене, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 369 КК України, що буде необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових правопорушень.
Процесуальних витрат на залучення експерта в указаному кримінальному провадженні не має, цивільний позов не заявлено, арешти не накладалися, речових доказів не має.
Ураховуючи наведене та керуючись ст. ст. 349, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд, - 
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень).
Копію цього вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. 
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя 	ОСОБА_1