Справа № 450/4375/25 
Провадження № 2/450/426/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 січня 2026 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді   Мельничук І. І.
за участі секретаря   Дикій О. Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в Пустомити цивільну справу за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України, в інтересах якого діє представник Попов Вячеслав Євгенович до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -
В С Т А Н О В И В :
представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача збитки в порядку регресу в розмірі: 71 134 грн. 22 коп. та сплачений судовий збір в розмірі 3 028 грн. 
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 27.03.2025 року приблизно о 09 год. 03 хв. в м. Краматорськ по вул. Дружби, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Nissan» державний номерний знак « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_1 , та транспортного засобу «AUDI», д.н.з. « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «AUDI», д.н.з. « НОМЕР_2 », було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до Постанови Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06.05.2025 року, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача. На дату скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відтак, власник пошкодженого автомобіля «AUDI», д.н.з. « НОМЕР_2 », ОСОБА_2 – 30.03.2025 року повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернувся до МТСБУ з заявою про отримання відшкодування шкоди. Згідно Звіту автотоварознавчого дослідження вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «AUDI», державний номерний знак « НОМЕР_2 », склала: 71 795 грн. 79 коп. На підставі Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі: 64 164 грн. 22 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 06.05.2025 року. Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі: 6 970 (шість тисяч дев`ятсот сімдесят) грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 23.06.2025 року. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ склав: 71 134 грн. 22 коп. У зв`язку із вищенаведеним, просить позовні вимоги задоволити.
Ухвалою від 26 вересня 2025 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. 
У вказаний строк відповідач не надав суду відзиву на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 
Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Постановою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06.05.2025 року у справі № 175/5160/25, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.
Постановою суду встановлено, що ОСОБА_1 27.03.2025 року о 09 годині 03 хвилин, в м. Краматорськ, вул. Дружби, біля буд. 6, керував т.з. NISSAN NAVARA д.н.з. НОМЕР_1 по сухому асфальтному покриттю під час руху заднім ходом невпевнився в безпечності свого маневру, не звернувся за допомогою інших осіб, здійснив зіткнення з автомобілем Audi A3 д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , яка зупинилась позаду для уникнення ДТП. Водій ОСОБА_1 , порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху України за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Спеціальним законом, який визначає порядок доступу до судових рішень з метою забезпечення відкритості діяльності судів загальної юрисдикції, прогнозованості судових рішень та сприяння однаковому застосуванню законодавства є ЗУ «Про доступ до судових рішень».
У статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" зазначено, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання.
Згідно з ч.3 ст.6 Закону України "Про доступ до судових рішень" суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
З наведеного вбачається, що суд не позбавлений можливості самостійно перевірити відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень та є відкритими, про що також зазначено у постанові Верховного Суду від 23 березня 2021 року у справі № 910/3191/20.
З відкритого доступу в Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 07.08.2025 року постановлено апеляційну скаргу адвоката Коваль В.С., залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06.05.2025 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.
Вказана постанова набрала законної сили 07.08.2025 року року.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду в справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року в справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року в справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає, серед іншого, і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.
Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п. 4постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей.
Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Згідно з підпунктом «а» пункту 41.1.статті 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застраховував свою цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до п. 4постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей.
Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Згідно з підпунктом «а» пункту 41.1.статті 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застраховував свою цивільно-правову відповідальність.
Встановлено, що станом на дату скоєння ДТП 27.03.2025 року, цивільно-правова відповідальність, щодо автомобіля яким керував ОСОБА_1 не застрахована за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується витягом з централізованої бази МТСБУ.
Вбачається, що цивільно-правова відповідальність потерпілої ОСОБА_2 щодо транспортного засобу Audi A3 д.н.з. НОМЕР_3 , застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ № 225594614, страховик ПрАТ «СГ «ТАС», яка 30.03.2025 року звернулася до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування.
МТСБУ визначило розмір заподіяної шкоди потерпілій особі ОСОБА_2 у розмірі 64 164, 22 грн., що становить вартість відновлювального ремонту з врахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових автомобіля Audi A3 д.н.з. НОМЕР_3 , розрахунок якої проводився на основі висновку звіту № 094-25Д_SOS_-250408-308364 від 27.03.2025 року про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та довідки № 1 від 22.04.2025 року.
06.05.2025 року МТСБУ виплатило заподіяну шкоду потерпілому у розмірі 64 164, 22 грн., що стверджується платіжною інструкцією №14008 від 06.05.2025 року.
Як вбачається з платіжної інструкції № 20447 від 23.06.2025 року позивачем понесено витрати по оплаті послуг аваркома (експерта) по справі № 119039, згідно рахунку № 2610 від 30.04.2025 року у розмірі 6 970,00 грн.
Отже, загальний розмір витрат позивача склав суму 71 134 грн. 22 коп.
Відповідно до п.п. 38.2.1. п. 38.2.ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1статті 13 цього Закону.
Частина 1 статті 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, мас право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Тому враховуючи вищенаведене, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем, який виплатив потерпілій особі завдану майнову шкоду, правомірно заявлені вимоги до відповідача, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Крім того, в силу вимог ст.141ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем при подачі позовної заяви у розмірі 3 028, 00 грн.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.247,259,263- 265,268 ЦПК України, суд -
у х в а л и в :
позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України ,- задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 (  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (код ЄДРПОУ 21647131, місцезнаходження: м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, р/р IBAN: НОМЕР_5 в АТ «Укрексімбанк»), в порядку регресу 71 134 (сімдесят одна тисяча сто тридцять чотири) грн. 22 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (код ЄДРПОУ 21647131, місцезнаходження: м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, р/р IBAN: НОМЕР_5 в АТ «Укрексімбанк») - 3028, 00 (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.) грн. сплаченого судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Повний текст судового рішення складено 02.01.2026 року.

Суддя: І. І. Мельничук