СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року м. Харків Справа № 913/375/23(913/90/25) 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Тихий П.В., суддя Жельне С.Ч. , суддя Плахов О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу Відділу освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Луганської області (вх.№1006Л/1-43) на рішення Господарського суду Луганської області від 15.04.2026 (суддя Яресько Б.В. повний текст складено 15.04.2026) у справі №913/375/23(913/90/25)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА СХІД", місто Старобільськ Старобільського р-ну Луганської області,
до Відділу освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Луганської області, смт. Біловодськ Старобільського р-ну Луганської області
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю “Луганське Енергетичне Об`єднання”, м. Вінниця,
про стягнення 347 801 грн 39 коп., -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Луганської області на стадії розпорядження майном перебуває справа №913/375/23 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Енергетичний Реєстр" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Схід" про банкрутство.
Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА СХІД" звернулось до Господарського суду Луганської області в межах справи №913/375/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Схід" з позовною заявою до відповідача Відділу освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Луганської області про стягнення 347 801 грн 39 коп. - заборгованість за договором про постачання електричної енергії № 46-БЛ/1030 від 30.12.2021 р., а саме за електричну енергію в кількості 54344 кВт*год поставлену Відповідачу в період з 01.02.2022 р. по 28.02.2022 р. на об`єкти розташовані на території Біловодської селищної об`єднаної територіальної громади.
Рішенням Господарського суду Луганської області від 15.04.2026 у справі №913/375/23(913/90/25) позов задоволено частково.
Стягнуто з Відділу освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Луганської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ЕНЕРА СХІД” заборгованість за електричну енергію у розмірі 285 693 грн. 98 коп. на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання ТОВ “ЕНЕРА СХІД” у АБ “УКРГАЗБАНК”, № НОМЕР_1 , МФО 320478, ЄДРПОУ 42010964;
Стягнуто з Відділу освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Луганської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ЕНЕРА СХІД” (код 42010964, площа Базарна, буд. 32 А, м. Старобільськ, Старобільський район, Луганська обл., Україна, 92702) витрати по сплаті судового збору у розмірі 3428 грн. 33 коп. на поточний рахунок ТОВ “ЕНЕРА СХІД” у АБ “УКРГАЗБАНК”, № НОМЕР_2 , МФО 320478, ЄДРПОУ 42010964.
В решті позову відмовлено.
Відділ освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Луганської області з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 03.05.2026 через підсистему Електронний суд, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Луганської області від 15 квітня 2026 року у справі №913/375/23 (913/90/25) в частині задоволення позовних вимог та стягнення з Відділу освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Луганської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ЕНЕРА СХІД” заборгованість за електричну енергію у розмірі 285 693 грн. 98 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3428 грн. 33 коп. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в позові відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ні дані, нібито надані ОСР Позивачеві, за ЕІС кодами точками комерційного обліку (точки розподілу) на підставі яких Позивач склав акт прийняття — передавання товарної продукції - електричної енергії за лютий № 512-СВ/19810/1 від 28.02.2022р та рахунок-фактуру №512-СВ/19810/1 від 28.02.2022р, ні Інформація щодо обсягів споживання електричної енергії, надана ТОВ «ЛЕО» на виконання Ухвали господарського суду Луганської області, не відповідають вимогам Кодексу обліку електричної енергії, затвердженому Постановою НКРЕКП від 14.03.2028 року (далі за текстом Кодексу), не містять інформації про те, які дані були використані для розрахунків обсягів спожитої електричної енергії (зчитані з основного лічильника; зчитані з дублюючого лічильника; зчитані з верифікаційного лічильника; дійсні або оброблені результати вимірювання, що зчитані з лічильника, який відповідає вимогам цього Кодексу; отримані шляхом візуального локального зчитування показів лічильника; розраховані/ замінені дані («оціночні»)); в який інтервал часу та яким чином були здійснені зчитування показників споживання електричної енергії, тому, на думку Відповідача, наведені у Заяві дані щодо обсягів споживання електричної енергії викликають «розумні сумніви» та не можуть вважатися достовірними.
Апелянт посилається на те, що в якості доказу обсягів споживання електричної енергії Відповідачем у лютому 2022 року, Позивач надав Сумарний обсяг електричної енергії, відпущеної споживачам по усіх точках комерційного обліку електричної енергії (ТКОЕЕ) усіма електропостачальниками та Витяг з Сумарного обсягу електричної енергії, відпущеної споживачу Відділ освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Луганської області (код 41845351) по усіх точках комерційного обліку електричної енергії (ТКОЕЕ) , які сформовані самим Позивачем.
При цьому жодного документу оператора системи розподілу – Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання», який містить інформацію про обсяги споживання електричної енергії Відповідачем у лютому 2022 року Позивач не надає.
Посилається на те, що долучений до позову скриншот з електронної пошти не може бути розцінений як доказ направлення оператором системи розподілу Товариством з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» для ТОВ «ЕНЕРА СХІД» обсягів споживання електричної енергії Відповідачем за лютий 2022 року.
З огляду на вищевикладене, апелянт вважає, що суд першої інстанції при винесенні спірного рішення, помилково прийшов до висновку про те, що на підставі даних комерційного обліку, отриманих від ОСР, фактичне споживання електроенергії Відділом освіти за ЕІС кодами точками комерційного обліку (точки розподілу), визначеними у Заяві – приєднання, у період з 01.02.2022 року по 28.02.2022 року, за особовим рахунком № 46-БЛ/1030, склав – 54 344кВт*год., адже такі дані сформовано одноособово Позивачем.
Зазначає, що з наданої ТОВ «ЛЕО» у заяві інформації не зрозуміло: які дані були використані для розрахунків обсягів спожитої електричної енергії (зчитані з основного лічильника; зчитані з дублюючого лічильника; зчитані з верифікаційного лічильника; дійсні або оброблені результати вимірювання, що зчитані з лічильника, який відповідає вимогам цього Кодексу; отримані шляхом візуального локального зчитування показів лічильника; розраховані/замінені дані («оціночні»)); в який інтервал часу та яким чином були здійснені зчитування показників споживання електричної енергії, тому, на думку Відповідача, наведені у Заяві дані щодо обсягів споживання електричної енергії викликають «розумні сумніви» та не можуть вважатися достовірними.
Зазначає, що Акт приймання-передачі наданих послуг, який містить від руки вписану дату - 28.02.2022 року і не містить дати його фактичного складання, підписаний Позивачем та не містить підпису Відповідача. Також Позивачем до Позовної заяви додано рахунок-фактуру. Вказаний рахунок-фактура був сформований після 17.03.2022 року, адже внизу рахунку фактури міститься посилання на дату події (набуття чинності змін до ПКУ 17.03.2022 року ), яка станом на дату формування рахунку-фактури за лютий 2022 року уже наступила.
При цьому, жодного документу оператора системи розподілу Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання», який містить інформацію про обсяги споживання електричної енергії Відповідачем у лютому 2022 року Позивач не надає.
В будь-якому разі долучений до позову скриншот з електронної пошти не може бути розцінений як доказ направлення оператором системи розподілу –Товариством з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» для ТОВ «ЕНЕРА СХІД» обсягів споживання електричної енергії Відповідачем за лютий 2022 року.
Зазначає, що суд не врахував той факт, що вказані вище докази сформовані одноособово Позивачем та ТОВ «ЛЕО», залежать виключно від їхньої волі, не відповідають вимогам Кодексу обліку електричної енергії, затвердженого Постановою НКРЕКП від 14.03.2028 року та викликають «розумні сумніви».
Системою автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 04.05.2026 для розгляду справи №913/375/23(913/90/25) визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Тихий П.В., суддя Жельне С.Ч., суддя Плахов О.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.05.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відділу освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Луганської області на рішення Господарського суду Луганської області від 15.04.2026 у справі №913/375/23(913/90/25). Витребувано з Господарського суду Луганської області матеріали справи №913/375/23(913/90/25). Ухвалено здійснювати розгляд а пеляційної скарги Відділу освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Луганської області на рішення Господарського суду Луганської області від 15.04.2026 у справі №913/375/23(913/90/25) у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Встановлено позивачу та третій особі встановити строк 15 днів з моменту вручення даної ухвали, протягом якого він має право подати відзив на апеляційну скаргу.
22.05.2026 від представника Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Схід" через підсистему Електронний суд надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№5738), в якому просить суд апеляційну скаргу Відділу освіти Біловодської селищної ради Луганської області залишити без задоволення, а Рішення Господарського суду Луганської області від 15.04.2026 у справі №913/375/23(913/90/25) залишити без змін. Зазначає, що Судом встановлено, що за спірний період (лютий 2022 року) відповідачу було нараховано обсяги споживання електроенергії на об`єктах, які розміщені на тимчасово окупованій території Луганської області. При цьому, доказом на підтвердження обсягів електричної енергії у спірний період споживачем, у матеріалах справи, є як пояснення третьої особи ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» в яких підтверджено факт споживання Відповідачем за лютий 2022 року у розрізі EIC-кодів електричної енергії в обсязі 54 344 кВт*год.
Звертає увагу суду, що після отримання вимоги № 01-52/2/83 від 06.12.2022 року про сплату заборгованості відповідача за договором № 46-БЛ від 02.12.2021 до Позивача та ОСР не надходили звернення щодо отримання роз`яснень стосовно виставлених рахунків та обсягів споживання електроенергії, зазначених в акті та рахунку. Тобто, на переконання ТОВ «ЕНЕРА СХІД», матеріалами справи підтверджується фактичне споживання відповідачем відпущеної позивачем електричної енергії в лютому 2022 року у заявленому розмірі.
ТОВ «ЕНЕРА СХІД» зазначає, що з боку Відповідача не було подано жодного доказу, якій би спростовував його споживання електричної енергії, а також припинення (зупинення) ним діяльності, у матеріалах справи відсутні будь-які докази пошкодження/руйнування електроустановки споживача до непридатного для споживання стану та що відповідач повідомив відповідача про припинення виробничої діяльності у передбачений договором спосіб. Відповідач лише посилається на загально відомі факти форс-мажору та окупації території, але жодного разу не говорить про те що він НЕ СПОЖИВАВ електричну енергію.
25.05.2026 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» через підсистему Електронний суд надійшли додаткові пояснення на апеляційну скаргу (вх.№5834) в яких воно просить суд у задоволенні апеляційної скарги Відділу освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Луганської області відмовити, а рішення Господарського суду Луганської області від 15.04.2026 залишити без змін.
Зазначає, що матеріали справи містять докази надані різними учасниками ринку, а саме: постачальником -ТОВ «ЕНЕРА СХІД», оператором системи розподілу ТОВ «Луганське енергетичне об1’єднання», оператора системи передачі платформи ПрАТ «НЕК «Укренерго», тому вважаємо твердження Скаржника що докази сформовані «одноособово» цілком безпідставні.
Зазначає, що в матеріалах справи є таблиця «Сумарний обсяг електричної енергії, відпущеної споживачам по усіх точках комерційного обліку електричної енергії (ТКОЕЕ) усіма електропостачальниками», яка була направлена ТОВ «ЛЕО» на електронну адресу ТОВ «ЕНЕРА СХІД» 09.03.2022 року (скріншот є у матеріалах справи) та яка містить інформацію про обсяги споживання електричної енергії Скаржником за усіма точками комерційного обліку, а також у справі наявна заява № 01-04/10-71 від 10 квітня 2025 ТОВ «ЛЕО» з поясненнями,яка також містить інформацію про обсяги споживання електричної енергії Скаржником за усіма точками комерційного обліку.
Зазначає, що у судовій практиці дата формування або роздрукування документа не є основним показником. При розгляді наданих доказів основним принципом є пріоритет суті над формою: головним доказом є факт реального здійснення господарської операції (рух товарів, послуг, коштів), а не дата, коли документ був технічно згенерований у програмі. Також звертаємо увагу суду що у постанові від 21.12.2023 у справі №910/11210/22 Верховний Суд зазначив про те, що відсутність кваліфікованого електронного підпису не зумовлює недостовірність певних даних в електронній формі, й відповідно, недостовірність електронного доказу.
Також зазначає, що скаржник жодного разу не спростовує факт свого споживання електричної енергії.
29.05.2026 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №913/375/23(913/90/25).
Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від учасників справи до суду не надходило. Клопотань від учасників справи про розгляд апеляційної скарги з їх повідомленням (викликом) до суду не надійшло. 
Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. 
При дослідженні матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлені такі обставини справи.
Відповідно до постанови НКРЕКП №429 від 14.06.2018 р., ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ “ЕНЕРА СХІД” (далі – ТОВ “ЕНЕРА СХІД”, Товариство, Постачальник, Позивач) видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.
Відповідно до постанови НКРЕКП від 26.10.2018 року №1268 з 01.01.2019 року, ТОВ “ЕНЕРА СХІД” виконувало у спірний період функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території Луганської області.
Між ТОВ “ЕНЕРА СХІД” та Відділом освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Луганської області (далі – Відділ освіти, Відповідач, Споживач), на виконання вимог Закону України “Про публічні закупівлі”, було проведено процедуру укладання договору, з використанням авторизованого електронного майданчика - Електронна система публічних закупівель Prozorro:
За результатами процедури https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2021-12-24-000112-a було укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг: №46-БЛ/1030 від 30.12.2021 (далі – Договір).
Після укладення зазначений договір та додатки до нього були розміщенні повноважним представником Відповідача на відповідній сторінці в системі публічних закупівель Prozorro.
Відповідно до умов пункту 2.1 Договору, Постачальник продає електричну енергію, ДК 021:2015 – 09310000-5 – Електрична енергія (електрична енергія) в кількості 572 777 кВт*год Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії, в т.ч. вартість послуг оператора системи передачі та оператора системи розподілу електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. 
Сума договору становить 3 665 770,51 грн. (три мільйони шістсот шістдесят п`ять тисяч сімсот сімдесят грн., 51 коп.), в т.ч. ПДВ 610 961,75 грн.
Обов`язковою умовою для постачання електричної енергії Споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого Споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії. (п. 3.2. Договору).
Споживач здійснює плату за послуги з передачі електричної енергії через Постачальника, що входить до вартості електричної енергії відповідно до умов Договору (п. 5.1. Договору).
Пунктом 5.1 Договору визначено що споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з додатком 2 “Комерційна пропозиція” - фактична ціна (тариф) купованої Споживачем електроенергії у розрахунковий період становить 5.33333 грн*кВт.год без ПДВ.
Ціна електричної енергії зазначається Постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цім Договором та включає в себе вартість послуги передачі електричної енергії, у тому числі у разі її зміни (п. 5.4. Договору).
Відповідно до Переліку точок комерційного обліку (початково 53, в подальшому, додатковою угодою № 1 від 14.01.2022р. 5 точок комерційного обліку виключено та стало 48), що є додатками до заяви-приєднання договору про надання послуг з розподілу точками комерційного обліку за об`єктами Споживача є:
1. 62Z0769907291284 Адмінбудівля, смт Біловодськ, вул. ім.Леніна, буд. 103;
2. 62Z1732684334579 Біловодська ЗОШ, школа, смт Біловодськ, вул. ім.Леніна, буд. 71;
3. 62Z2274891323089 Новолимарівська КДНЗ с. Новолимарівка, вул. Будьонного, 19;
4. 62Z8125612004708 Новолимарівський КДНЗ (їдальня), с. Новолимарівка, вул. Будьонного, 19;
5. 62Z4827075625273 Новолимарівський КДНЗ (пральня), с. Новолимарівка, вул. Будьонного, 19;
6. 62Z0242735783777 Данилівський КДНЗ "Берізка", с. Новодеркул, вул. Пастухова, 16;
7. 62Z8932296158397 Городищанський КДНЗ "Вишенька", с. Городище, вул. Леніна, 5;
8. 62Z8461754585202 Литвинівський КДНЗ, с. Литвинівка, вул. 1 Мая (у подальшому виключено Додатковою угодою № 1 від 14.01.2022р.);
9. 62Z8511444802894 Біловодський КДНЗ №3 смт Біловодськ, вул. ім.Косяка, 4;
10. 62Z4570966623936 Семикозівський КДНЗ с. Семикозівка, вул. Октябрська, 30 А;
11. 62Z6696051454860 Новоолександрівський КДНЗ с. Новоолександрівка, вул. Чаговца, 4;
12. 62Z1371514689049 Бараниківський КДНЗ с. Бараниківка, вул. Юрченко, 51 (у подальшому виключено Додатковою угодою № 1 від 14.01.2022р.);
13. 62Z5852710522391 Біловодський КДНЗ №4 смт Біловодськ, вул. ім.Козюменського, 16;
14. 62Z7027750564344 Біловодський КДНЗ №2 смт Біловодськ, вул. ім.Козюменського, д.23;
15. 62Z4094820612082 Котельня №10, с. Новоолександрівка (у подальшому виключено Додатковою угодою № 1 від 14.01.2022р.);
16. 62Z8445321505780 Котельня №9, с. Євсуг (у подальшому виключено Додатковою угодою № 1 від 14.01.2022р.);
17. 62Z1132515668869 Котельня №7, с. Парневе;
18. 62Z6580556205819 Котельня №8, с. Данилівка;
19. 62Z8326801317394 Котельня №6, с. Литвинівка;
20. 62Z5150859883223 Котельня №5, смт Біловодськ, вул. Радянська;
21. 62Z3717393768740 КТП 1313, с. Городище;
22. 62Z2978903493165 Нижньобараникiвська школа, с. Нижньобараниківка (у подальшому виключено Додатковою угодою № 1 від 14.01.2022р.);
23. 62Z6324774885470 Зелекiвська ЗОШ, мiнi-котельня, с. Зелеківка;
24. 62Z9252916842850 Гімназія, смт Біловодськ, вул. Радянська;
25. 62Z8855743137630 Біловодська ДЮСШ, тренаж. зал 1, смт Біловодськ, вул. ім.Козюменського, буд. 12;
26. 62Z3934017226249 Біловодська ДЮСШ, спортзал, смт Біловодськ, вул. ім.Козюменського, буд. 12;
27. 62Z5811003771356 Литвинiвська ЗОШ, їдальня, с. Литвинівка;
28. 62Z1392548666732 Литвинiвська ЗОШ, школа, с. Литвинівка;
29. 62Z0149323599283 Новоолександрiвська ЗОШ, їдальня, с. Новоолександрівка;
30. 62Z9977066118446 Новоолександрiвська ЗОШ, майстерня, с. Новоолександрівка;
31. 62Z3507389780989 Новолимарiвська ЗОШ, майстерня, с. Новолимарівка;
32. 62Z6848408242439 Новолимарiвська ЗОШ, їдальня, с. Новолимарівка;
33. 62Z4001905318936 Новолимарiвська ЗОШ, школа, с. Новолимарівка;
34. 62Z2503271362326 Новоспасiвська ЗОШ, с. Новоспасівка;
35. 62Z5421941695243 Зелекiвська ЗОШ, школа, с. Зелеківка;
36. 62Z7445554475808 Семикозiвська ЗОШ, школа, с. Семикозівка;
37. 62Z8204230502355 Семикозiвська ЗОШ, майстерня с. Семикозівка;
38. 62Z3347423380187 Городищанська ЗОШ, с. Городище;
39. 62Z2871932559668 Бараникiвська ЗОШ, їдальня, с. Бараниківка, вул. Савченко;
40. 62Z8121388072040 Бараникiвська ЗОШ, с. Бараниківка, вул. Савченко;
41. 62Z7494571908078 Парневська ЗОШ, с. Парневе;
42. 62Z7129541739901 Євсугська школа (КТП 1612), с. Євсуг;
43. 62Z3261658579806 Кононiвська ЗОШ, котельня, с. Кононівка;
44. 62Z0960823074978 Кононiвська ЗОШ, школа, с. Кононівка;
45. 62Z9210986698021 Новодеркульска ЗОШ, iнтернат, с. Новодеркул;
46. 62Z2195374317664 Н. Деркульска школа, с. Новодеркул;
47. 62Z0792429664335 Новодеркульска ЗОШ, майстерня, с. Новодеркул;
48. 62Z9323594562960 Брусiвська ЗОШ, котельня, с. Брусівка;
49. 62Z0674987316277 Брусiвська ЗОШ, бойлер, с. Брусівка;
50. 62Z7443575441702 Брусiвська школа ЗОШ, їдальня, с. Брусівка;
51. 62Z8662699742034 Брусiвська ЗОШ, школа, с. Брусівка;
52. 62Z5516945798661 Біловодська ЗОШ, iнтернат, смт Біловодськ, вул. ім.Леніна, буд. 71;
53. 62Z2076756379346 Біловодська ЗОШ, їдальня смт Біловодськ, вул. ім.Леніна, буд. 71.

Початок постачання електричної енергії Споживачу – 01.01.2022р. (п. 3.1. Договору).
Розрахунковий період за Договором є календарний місяць (п. 5.6. Договору).
Договір набуває чинності з дати його підписання повноважними представниками Сторін і діє в частині постачання з 01 січня 2022 р. до 31.12.2022 року, а в частині проведення розрахунків– до повного їх виконання (пункт 13.1 Договору).
Інформування Споживача про суми до сплати по рахунках може здійснюватись шляхом направлення відповідної інформації: засобами електронного зв`язку на електронну адресу, вказану у заяві-приєднання до умов Договору (розділ “Інші умови” додатку № 2 до Договору про постачання електричної енергії споживачу від 30.12.2021 року № 46-БЛ/1030).
Невід`ємною частиною цього Договору є: Заява-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу (Додаток № 1 до Договору), комерційна пропозиція (Додаток № 2 до Договору), Перелік об`єктів та точок комерційного обліку (Додаток № 3 до Договору), Норми місячного споживання по об`єктах Споживача (додаток № 4 до Договору).
Впродовж дії Договору, за даними з сайту Prozorro, між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 від 14.01.2022 року, якою у зв`язку з технічною помилкою було виключено з додатку № 3 до Договору 5 об`єктів. 
Всі інші умови залишилися незмінними.
На підставі укладеного договору № 46-БЛ/1030 від 30.12.2021 та заяви приєднання Споживачу було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_3 . Особові рахунки відкриваються у комп`ютерній програмі, в якій працює Постачальник.
Функції оператора комерційного обліку, за об`єктами Відповідача у спірний період були покладені на оператора системи розподілу –Товариство з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об`єднання” (далі – ТОВ “ЛЕО”, ОСР, третя особа), який надає дані щодо спожитих споживачем обсягів за точками обліку.
18.12.2018 року Позивач звернувся до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ “ЛУГАНСЬКЕ ЕНЕРГЕТИЧНЕ ОБ`ЄДНАННЯ” з заявою-приєднання до договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії. На підставі заяви-приєднання було укладено публічний договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії між ТОВ “ЕНЕРА СХІД” та ТОВ “ЛЕО”.
Відповідно до даних, наданих ОСР, фактичне споживання електроенергії Відділом освіти за ЕІС кодами точками комерційного обліку (точки розподілу), визначеними у Заяві – приєднання, у період з 01.02.2022 року по 28.02.2022 року, за особовим рахунком № 46-БЛ/1030, за лютий 2022 року у розрізі EIC-кодів
(кВт*год):
62Z0769907291284 512
62Z3934017226249 496
62Z8855743137630 0
62Z5516945798661 1 056
62Z2076756379346 0
62Z1732684334579 1 096
62Z7027750564344 9
62Z8511444802894 4 708
62Z5852710522391 0
62Z8121388072040 372
62Z2871932559668 2 773
62Z0674987316277 0
62Z9323594562960 0
62Z8662699742034 0
62Z7443575441702 0
62Z9252916842850 7 471
62Z3347423380187 4 310
62Z8932296158397 1 150
62Z0242735783777 1 302
62Z7129541739901 3 396
62Z6324774885470 1 178
62Z5421941695243 1 015
62Z3261658579806 0
62Z0960823074978 661
62Z5150859883223 3 668
62Z8326801317394 2 452
62Z1132515668869 0
62Z6580556205819 473
62Z5811003771356 3 074
62Z1392548666732 26
62Z6696051454860 545
62Z9210986698021 0
62Z0792429664335 0
62Z2195374317664 525
62Z6848408242439 921
62Z3507389780989 975
62Z4001905318936 331
62Z2274891323089 187
62Z8125612004708 591
62Z4827075625273 11
62Z0149323599283 224
62Z9977066118446 4 285
62Z2503271362326 1 459
62Z7494571908078 0
62Z8204230502355 0
62Z7445554475808 9
62Z4570966623936 2 529
62Z3717393768740 554
Всього: 54 344 кВт*год.

На підставі даних комерційного обліку, отриманих від ОСР, Позивач склав акт прийняття - передавання товарної продукції - електричної енергії за лютий №46-БЛ/1030/18851/1 від 28.02.2022р.
На виконання пункту 4.13. ПРРЕЕ для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію Постачальник, на підставі даних комерційного обліку, сформував Споживачу платіжні документи у паперовій формі: акт прийняття — передавання товарної продукції - електричної енергії за лютий № 512-СВ/19810/1 від 28.02.2022р та виставив рахунок-фактуру №512-СВ/19810/1 від 28.02.2022р.
Розділом “Спосіб оплати” додатку № 2 до Договору “Комерційна пропозиція” та пунктом 5.8. Договору передбачено, що оплата електричної енергії здійснюється Споживачем за фактично відпущену електричну енергію на поточний рахунок із спеціальним режимом використання. Сума недоплати Споживача підлягає безумовній оплаті Споживачем не пізніше 5 робочих днів з дня отримання рахунку.
Споживач протягом 3-хо робочих днів з дати отримання акта приймання-передачі електроенергії зобов`язується його підписати (підпункт 2 п. 6.2 Договору).
Листом від 10.12.2024 р. № 592 Відповідач підтвердив отримання від Позивача акту прийняття — передавання товарної продукції - електричної енергії за лютий № 512-СВ/19810/1 від 28.02.2022р та рахунку-фактури №512-СВ/19810/1 від 28.02.2022р, але відмовився від підписання акту та оплати поставленої електричної енергії, оскільки внаслідок тимчасової окупації території розміщення об`єктів у нього відсутній доступ до вказаних об`єктів та точок комерційного обліку і тому він не має можливості не підтвердити, ні спростувати вказану інформацію щодо обсягу використаної електричної енергії.
Згідно Акту прийняття-передавання товарної продукції – активної електричної енергії №46-БЛ/1030/18851/1 від 28.02.2022р, кількість електричної енергії складає 54 344 кВт*год, а вартість електричної енергії за лютий 2022 складає 347 801,39 грн.
Позивач звернувся до Господарського суду Луганської області та просить стягнути з Відповідача на свою користь заборгованість за поставлену у лютому електричну енергію в сумі 347 801,39 грн.
Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач посилається на те, що внаслідок тимчасової окупація він втратив контроль над об`єктами. Усі 48 точок комерційного обліку Відповідача розташовані на території, яка з 24.02.2022 року є тимчасово окупованою РФ. Відповідач втратив доступ до цих об`єктів, засобів обліку та первинної документації через захоплення приміщень ворогом. Будь-які спроби встановити стан засобів обліку на окупованій території загрожують життю та здоров`ю працівників.
Вказує, що Позивач не надав жодного документа від оператора системи розподілу (ТОВ “ЛЕО”), який би підтверджував обсяги споживання у лютому 2022 року. Надані розрахунки сформовані Позивачем одноособово, а скриншот електронної пошти не є належним доказом передачі даних від оператора мереж. Акт приймання-передачі не підписаний Відповідачем і не містить дати фактичного складання.
Відповідач з 24 лютого 2022 року фактично припинив споживання електроенергії через евакуацію персоналу та припинення роботи установ. Будь-яке споживання енергії на цих об`єктах після зазначеної дати здійснювалося окупаційними військами, а не Відповідачем. Сплата бюджетних коштів за енергію, спожиту представниками держави-агресора, може бути розцінена як фінансування тероризму.
Відповідач стверджує, що військова агресія РФ та введення воєнного стану визнані ТПП України надзвичайними та об`єктивними обставинами непереборної сили. Ці обставини унеможливили виконання зобов`язань за Договором у встановлені терміни. Відповідач офіційно повідомив Позивача про неможливість підтвердження обсягів споживання та оплати рахунків через ці обставини.
Відповідач стверджує, що згідно з роз`ясненнями НКРЕКП, якщо оператор системи розподілу не контролює власні мережі через окупацію, він не може відстежувати обсяги надходження енергії. У таких випадках показники по об`єктах споживачів мають прийматися рівними нулю. Оскільки територія Біловодської селищної територіальної громади не контролюється Україною, вимоги щодо стягнення коштів є передчасними та безпідставними.
Третя особа — ТОВ “Луганське енергетичне об`єднання” надало письмові пояснення в яких підтвердило факт споживання Відповідачем за лютий 2022 року у розрізі EIC-кодів електричної енергії в обсязі 54 344 кВт*год.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що факт поставки електричної енергії Відповідачеві у лютому 2022 року в обсязі 54 344 кВт*год вартістю 347 801,39 грн. доведений Позивачем та підтверджується: Даними, нібито наданими ОСР Позивачеві, за ЕІС кодами точками комерційного обліку (точки розподілу); Письмовими поясненнями третьої особи — ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання», наданих на вимогу суду, в яких ТОВ «ЛЕО» підтвердило факт споживання Відповідачем за лютий 2022 року у розрізі EIC-кодів електричної енергії в обсязі 54 344 кВт*год.; Складеними Позивачем актом прийняття — передавання товарної продукції електричної енергії за лютий №46-БЛ/1030/18851/1 від 28.02.2022р та виставленим Позивачем рахунком-фактурою №46-БЛ/1030/18851/1 від 28.02.2022р.
Суд зазначив, що стягненню підлягає заборгованість тільки за електричну енергію поставлену у період по 24.02.2022 р. в сумі 285 693,98 грн.. Водночас в стягненні вартості поставленої після 24.02.2022 р. електричної енергії слід відмовити, оскільки поставка електричної енергії в період з 24.02.2022 по 28.02.2022 здійснювалась на тимчасово окуповану територію.

Надаючи кваліфікацію спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову в оскаржуваній частині, виходячи з такого.
За приписами частини 1 статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (частина 1 статті 712 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Частиною першою статті 275 Господарського кодексу України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.
Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".
У відповідності до частин шостої та сьомої статті 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.
Закон України "Про ринок електричної енергії" визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.
Частиною першою статті 4 вказаного Закону визначено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів: про постачання електричної енергії споживачу.
Відповідно до частин другої, четвертої, дев`ятої статті 72 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за відповідним договором постачання електричної енергії споживачу, укладеним відповідно до правил роздрібного ринку. Оператор системи передачі та оператори систем розподілу забезпечують приєднання електроустановок споживачів до електричних мереж у порядку, встановленому статтею 21 цього Закону. Відносини між учасниками роздрібного ринку регулюються правилами роздрібного ринку та договорами між його учасниками. Правила роздрібного ринку оприлюднюються на офіційних веб-сайтах Регулятора та електропостачальників. Споживач сплачує за поставлену йому електричну енергію та надані послуги згідно з умовами договорів, укладених відповідно до правил роздрібного ринку.
Згідно з частиною другою статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.
Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 (далі - ПРРЕЕ).
Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби.
Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.
Пунктом 1.1.2 ПРРЕЕ визначено, що договір про постачання електричної енергії споживачу - це домовленість двох сторін (електропостачальник і споживач), що є документом певної форми, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником за вільними цінами.
Відповідно до пункту 3.1.1 ПРРЕЕ постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником "останньої надії". Ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника "останньої надії" визначаються у встановленому законодавством порядку.
Судом встановлено, що відповідач приєднався до умов договору шляхом підписання заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу.
Пункт 3.1.6 ПРРЕЕ встановлює, що постачання електричної енергії споживачу здійснюється, якщо:
1) об`єкт споживача підключений до мереж оператора системи у встановленому законодавством порядку;
2) електропостачальник за договором з оператором системи отримав доступ до мереж та можливість продажу електричної енергії на території діяльності оператора системи;
3) споживач є стороною діючих договорів: про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, крім випадку здійснення розподілу (передачі) електричної енергії оператором системи до власних електроустановок; про постачання електричної енергії споживачу або про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, або про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії"; про надання послуг комерційного обліку електричної енергії, крім випадків, коли роль постачальника послуг комерційного обліку виконує оператор системи, до мереж якого приєднаний цей споживач;
4) за усіма точками комерційного обліку на об`єкті (об`єктах) споживача, за якими здійснюється (планується) постачання електричної енергії, укладено договір з постачальником послуг комерційного обліку про надання послуг комерційного обліку електричної енергії;
5) відсутній факт припинення/призупинення постачання електричної енергії або надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у випадках, передбачених законодавством у сфері енергетики;
6) відсутня прострочена заборгованість за договорами про постачання електричної енергії або про надання послуг системи розподілу/передачі.
Згідно з пунктом 3.1.7 ПРРЕЕ договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником.
За умовами пункту 3.1.8 ПРРЕЕ договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції.
Відповідно до пункту 3.2.6 ПРРЕЕ укладення споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції, для чого споживач подає такому електропостачальнику заяву-приєднання.
Форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору (пункт 4.8 ПРРЕЕ)).
Пунктом 4.12 ПРРЕЕ визначено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.
Згідно з пунктом 4.13 ПРРЕЕ для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.
Відповідно до пунктів 4.21, 4.29 ПРРЕЕ оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватись згідно зі строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом. Зазначені строки не можуть бути меншими за 5 днів з дня надання платіжного документа споживачу. Порядок оплати споживачем послуг оператора системи та послуг постачальника послуг комерційного обліку мають відповідати порядку розрахунків, визначеному в укладеному договорі про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції, яка є додатком до цього договору).
Платіжний документ (рахунок) формується електропостачальником за обсяг електричної енергії згідно з обраною комерційною пропозицією до договору про постачання електричної енергії споживачу. Платіжні документи (рахунки) надаються електропостачальниками споживачам безкоштовно. Платіжні документи (рахунки) на оплату надаються споживачам у відповідних структурних підрозділах електропостачальника, через персональну сторінку споживача на вебсайті електропостачальника або електронною поштою, факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, кур`єром чи іншими способами з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу. Платіжний документ (рахунок) має надаватися споживачу в терміни та спосіб, визначені відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції або умов договору. Датою отримання платіжного документа вважається, зокрема, дата отримання іншими засобами комунікації (електронною поштою, факсимільним зв`язком тощо) чи в інший спосіб з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу та комерційною пропозицією та/або договором споживача на розподіл (передачу) електричної енергії (підпункт 5 пункту 4.14 ПРРЕЕ).
Пунктом 4.3 ПРРЕЕ визначено, що дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.
Пунктом 5.5.5 ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Виходячи з умов розділу 4 комерційної пропозиції, що є додатком №2 до договору, рахунок на оплату виставляється постачальником після отримання постачальником інформації від адміністратора комерційного обліку про обсяги поставленої електричної енергії об`єктам споживача. Оплата електричної енергії здійснюється споживачем виключно в грошовій формі на підставі акту приймання-передачі електричної енергії та рахунку. Інформація постачальника послуг комерційного обліку (оператора системи розподілу) є пріоритетною для здійснення комерційних розрахунків за цим договором. Наявність заперечень з боку споживача або спорів щодо показів засобів обліку не є підставою для затримки та/або не повної оплати коштів, згідно виставлених постачальником рахунків.
Аналіз наведеного дає підставу для висновку про те, оператор системи розподілу адмініструє точки комерційного обліку електроенергії, отримує від споживача або самостійно здійснює зняття показників засобів обліку електричної енергії, визначає весь обсяг електричної енергії, що спожита споживачем та надає дану інформацію (обсяг спожитої електричної енергії споживачем) постачальнику електроенергії для підтвердження того, скільки постачальник продав (поставив) електричної енергії споживачу, на підставі отриманої інформації про обсяги спожитої електричної енергії споживачем, постачальник електричної енергії, виходячи з умов договорів до яких приєднався споживач, розраховує її вартість та виставляє споживачу рахунки на оплату.
Як встановлено судом, на підтвердження факту споживання відповідачем електричної енергії позивач посилався на те, що на виконання пункту 4.13. ПРРЕЕ для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію постачальник сформував та виставив споживачу платіжні документи на підставі даних комерційного обліку, а саме акт прийняття-передавання товарної продукції - електричної енергії за лютий №46-БЛ/1030/18851/1 від 28.02.2022 та виставив рахунок-фактуру №46-БЛ/1030/18851/1 від 28.02.2022. 
Матеріали справи містять акт прийняття-передавання товарної продукції - електричної енергії за лютий №46-БЛ/1030/18851/1 про передання ТОВ "Енера Схід" (постачальником) та прийняття Відділом освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Луганської області (споживачем) активної електричної енергії за лютий 2022 року згідно умов договору про постачання електричної енергії споживачу №46-БЛ/1030 від 30.12.2021 в об`ємі 54344 кВт*год на загальну суму (з ПДВ) 347801,39 грн та виставлений позивачем рахунок-фактуру №46-БЛ/1030/18851/1 за лютий 2022 року на суму 347801,39 грн; (т.1, а.с.42).
Відтак, судом встановлено, що позивачем складено акт прийняття-передавання товарної продукції - електричної енергії та виставлено рахунок відповідачу на оплату поставленої електроенергії. Однак, відповідачем не підписано вказаний акт та не оплачено вказаний рахунок, з посиланням на відсутність можливості підтвердити наявність зазначеної заборгованості через початок активних бойових дій з 24.02.2022 на території Біловодської селищної територіальної громади та її окупацію з 24.02.2022.
На обґрунтування нарахування саме відповідних обсягів спожитої електричної енергії, які зазначені у вказаних актах, позивач зазначив, що вони сформовані згідно з даними комерційного обліку, які надані оператором системи розподілу.
За змістом пунктів 2.1.1, 2.1.2 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі- НКРЕКП) від 14.03.2018 № 311 (далі - ККО) комерційний облік електричної енергії на ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку (АКО) та здійснюється постачальником послуг комерційного обліку (ППКО) відповідно до вимог Закону, цього Кодексу, Правил роздрібного ринку та Правил ринку. Метою організації комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії є надання учасникам ринку повної та достовірної інформації про обсяги виробленої, відібраної, відпущеної, збереженої, переданої, розподіленої, імпортованої та експортованої, а також спожитої електричної енергії у визначений проміжок часу для її подальшого використання та здійснення розрахунків між учасниками ринку.
ППКО зобов`язані формувати та передавати АКО, а також іншим учасникам ринку та ППКО електронні документи з даними комерційного обліку згідно з цим Кодексом, Правилами ринку та Правилами роздрібного ринку; після запровадження Датахабу формувати та передавати АКО та іншим ППКО електронні документи з даними щодо переліку та параметрів ТКО, для яких вони надають послуги комерційного обліку. До дати запровадження Датахабу відповідні дані передаються оператору системи та за запитом АКО (п. 2.3.1 ККО).
Забезпечення комерційного обліку відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії віднесено до функцій оператора системи розподілу (п. 8 ч. 1 ст. 46 Закону України "Про ринок електричної енергії").
Відповідно до абз. 2 п. 5, п. 10 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) з дати набрання чинності договором споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії ОСР (ОСП) надає послуги комерційного обліку споживачам, точки комерційного обліку яких улаштовані на території його ліцензованої діяльності, відповідно до Кодексу комерційного обліку електричної енергії. До запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний ОСР.
Пунктами 12.4.4, 12.4.6 глави 12.4 розділу XII ККО (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що до дати запуску інформаційного обміну між учасниками ринку через Датахаб:
функції АКО з ведення реєстрів ТКО, адміністрування процесів зміни електропостачальника, адміністрування припинення електропостачання та агрегації даних комерційного обліку виконують оператори системи за місцем провадження ними господарської діяльності з розподілу/передачі електричної енергії;
оператори системи забезпечують приймання даних комерційного обліку від ППКО (у ролі ОЗД та ОДКО), учасників ринку та/або споживачів, їх обробку, формування, профілювання, валідацію та передачу для розрахунків на ринку за рахунок коштів, передбачених у тарифі на розподіл/передачу електричної енергії. Зазначені функції виконуються операторами систем до дати початку їх виконання АКО з урахуванням поетапного запуску функціонування центральної інформаційно-телекомунікаційної платформи Датахаб;
ППКО виконують функції та надають послуги із зчитування, обробки, формування, валідації, приймання та передачі даних комерційного обліку у межах своєї відповідальності та повноважень за рахунок замовників цих послуг.
Оператори системи та ППКО (у ролі ОДКО) мають забезпечити щоденне завантаження даних комерційного обліку електричної енергії в систему управління ринком.
Пунктом 8.6.1 цього Кодексу встановлено, що зчитування показів з лічильників, встановлених у споживачів, може здійснюватися споживачем, а також оператором системи або ППКО (у ролі ОЗД) відповідно до цього Кодексу та умов договору. 
Зчитування показів (збір даних) з лічильників у непобутових та колективних побутових споживачів у разі відсутності можливості їх автоматизованого дистанційного зчитування провадиться споживачем щомісяця на перше число місяця, наступного за розрахунковим. При обладнанні вузлів обліку засобами дистанційної передачі даних інформація про покази лічильників за розрахунковий місяць формується відповідним ППКО через канали дистанційного зв`язку. Непобутові та колективні побутові споживачі зобов`язані протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця надати оператору системи звіт про покази лічильників за розрахунковий місяць. Наведені у звіті останні фактичні покази лічильників вважаються показами на початок першої доби календарного місяця (п. п. 8.6.7, 8.6.8 цього Кодексу).
Відповідно до пункту 9.1.2 Кодексу обсяг, формат та порядок обміну (передачі/отримання) даних комерційного обліку визначається регламентами та протоколами інформаційного обміну АКО, а також укладеними договорами між відповідними сторонами інформаційного обміну. Дані комерційного обліку електричної енергії надаються винятково стороні договору та в обсязі, визначеному його умовами.
Згідно з пунктом 9.14.1 Кодексу АКО має передавати АР та учасникам ринку сертифіковані дані комерційного обліку в обсязі, необхідному та достатньому для проведення ними розрахунків та виставлення рахунків своїм контрагентам.
Територія Біловодської селищної територіальної громади є тимчасово окупованою з 24.02.2022 відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28.02.2025, яким затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Судом встановлено, що за спірний період (лютий 2022 року) відповідачу було нараховано обсяги споживання електроенергії на об`єктах, які розміщені на тимчасово окупованій території Луганської області. 
За твердженням скаржника, у зв`язку з безпековою ситуацією на території Біловодської селищної територіальної громади відповідальні особи відповідача, які повинні були знімати показники і складати акти приймання-передачі спожитої електричної енергії, вже з 24.02.2022 не могли належним чином контролювати і передавати показники спожитої електричної енергії.
Відповідач посилається на те, що якості доказу обсягів споживання електричної енергії Відповідачем у лютому 2022 року, Позивач надає Сумарний обсяг електричної енергії, відпущеної споживачам по усіх точках комерційного обліку електричної енергії (ТКОЕЕ) усіма електропостачальниками та Витяг з Сумарного обсягу електричної енергії, відпущеної споживачу Відділ освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Луганської області (код 41845351) по усіх точках комерційного обліку електричної енергії (ТКОЕЕ), які сформовані самим Позивачем. 
При цьому, доказів на підтвердження передання фактичних показань приладів комерційного обліку електричної енергії у спірний період споживачем до ОСР матеріали справи не містять, як й не містять будь-яких пояснень стосовно порядку визначення обсягів споживання відповідачем електричної енергії на території, де велись активні бойові дії у спірному місяці (лютий 2022 року).
Крім цього, надані ТОВ «ЕНЕРА СХІД» Сумарний обсяг електричної енергії, відпущеної споживачам по усіх точках комерційного обліку електричної енергії (ТКОЕЕ) усіма електропостачальниками (не містить ні підпису, ні печатки, ні джерела походження) та Витяг з Сумарного обсягу електричної енергії, відпущеної споживачу Відділ освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Луганської області (код 41845351) за підписом Позивача по усіх точках комерційного обліку електричної енергії (ТКОЕЕ) не містить дати їх формування.
В свою чергу, Позивач долучив в якості доказу на підтвердження надання оператором системи розподілу – Товариством з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» обсягів споживання Відповідачем електричної енергії скриншот з електронної пошти, яке підтверджує надіслання 09.03.2022 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» на електронну пошту ТОВ «ЕНЕРА СХІД» одного вкладення обсягом 6 МБ, однак відповідач зазначає, що яке саме вкладення містив цей лист не зрозуміло.
Відповідач наполягає, що в будь-якому разі долучений до позову скриншот з електронної пошти не може бути розцінений як доказ направлення оператором системи розподілу –Товариством з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» для ТОВ «ЕНЕРА СХІД» обсягів споживання електричної енергії Відповідачем за лютий 2022 року.
З огляду на вищевикладене відповідач вважає безпідставним твердження Позивача про те, що на підставі даних комерційного обліку, отриманих від ОСР, фактичне споживання електроенергії Відділом освіти за ЕІС кодами точками комерційного обліку (точки розподілу), визначеними у Заяві – приєднання, у період з 01.02.2022 року по 28.02.2022 року, за особовим рахунком № 46-БЛ/1030, склав – 54 344кВт*год., адже такі дані сформовано одноособово Позивачем.
Крім того, окупація території, на якій розміщені засоби комерційного обліку електричної енергії, позбавляє Відповідача можливості спростувати твердження Позивача про наявність у Відповідача боргу.
Відповідно до абзаців 3-6 пункту 2.3.5 глави 2.3 розділу ІІ Правил:
- у разі виникнення у споживача сумніву у правильності показів засобів вимірювальної техніки та/або обсягів споживання електричної енергії, на підставі яких здійснювались нарахування у пред`явленому до оплати документі, споживач подає про це заяву оператору системи/постачальнику послуг комерційного обліку, а у разі виникнення сумніву у правильності суми у пред`явленому до оплати документі щодо оплати за постачання або розподіл (передачу) електричної енергії - учаснику роздрібного ринку, який надав розрахунковий документ;
- учасник ринку протягом 5 робочих днів від дня одержання заяви перевіряє документ (рахунок) щодо оплати електричної енергії, послуг з розподілу (передачі), комерційного обліку електричної енергії, компенсації перетікань реактивної електричної енергії тощо, у разі необхідності звертається в установленому Кодексом комерційного обліку порядку щодо перевірки даних комерційного обліку;
- на підставі отриманих за результатами перевірки даних комерційного обліку електропостачальник, оператор системи та постачальник послуг комерційного обліку за необхідності проводять відповідні коригування.
У постанові від 02.11.2021 у справі № 916/1245/20 Верховний Суд сформував такий висновок щодо застосування абзаців 3-6 пункту 2.3.5 глави 2.3 розділу ІІ Правил: виставлений рахунок за умов сумнівів у правильності певних показників, їх помилковості тощо може підлягати перевірці та подальшому коригуванню за зверненням споживача, а у свою чергу відповідні суб`єкти зобов`язані здійснити перевірку, звіряння виставлених рахунків та зазначених у них даних.
При цьому, у справі № 916/1245/20 Верховний Суд зазначив про те, що судами не було надано належної оцінки доказам споживача щодо звернення до електропостачальника для перевірки показників у виставленому рахунку та не вчинення останнім жодних дій, визначених Правилами, щодо врегулювання зазначеного питання.
Судом встановлено, що після отримання вимоги про сплату заборгованості відповідача за договором №46-БЛ/1030 від 30.12.2021 до позивача та ОСР надходили звернення щодо отримання роз`яснень стосовно виставлених рахунків та обсягів споживання електроенергії, зазначених в актах та рахунках, зокрема, до подання позову та під час розгляду справи. Проте, доказів вчинення відповідачем або ОСР дій щодо врегулювання зазначеного питання матеріали справи не містять.
Натомість, за твердженням позивача, інформація щодо звітності, яка надавалась Відділом освіти та відповідальних осіб, що передавали показники приладів обліку електричної енергії, способу передачі показників приладів обліку електричної енергії до ОСР позивачем не може бути надана, так як Товариство не має відношення до обов`язків, які виникають між ОСР та відповідачем в частини зчитування та передавання обсягів споживання електричної енергії, тоді як ТОВ "Енера Схід" користується даними, які надаються ОСР.
В цьому випадку Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" (ТОВ "ЛЕО"), як оператор системи розподілу виконує функції адміністратора комерційного обліку, постачальника послуг комерційного обліку електричної енергії та передає дані електропостачальнику про обсяги фактичного споживання електричної енергії споживачем за точками обліку за розрахунковий період.
Як зазначено позивачем та враховано місцевим господарським судом, обсяги поставленої позивачем відповідачу електричної енергії в лютому 2022 року підтверджуються даними ОСР (ТОВ "ЛЕО").
Таким чином, за твердженням позивача, саме на підставі інформації наданої оператором системи розподілу - ТОВ "ЛЕО", щодо фактичного споживання електроенергії об`єктами Відділу освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Луганської області за лютий 2022 року, позивачем сформовано та надіслано на адресу відповідача акт прийняття-передавання товарної продукції - електричної енергії за лютий 2022 №46-БЛ/1030/18851/1 про передання ТОВ "Енера Схід" (постачальником) та прийняття Відділом освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Луганської області (споживачем) активної електричної енергії за лютий 2022 року згідно умов договору про постачання електричної енергії споживачу №46-БЛ/1030 від 30.12.2021 в об`ємі 54344 кВт*год на загальну суму (з ПДВ) 347801,39 грн та виставлений позивачем рахунок-фактуру №46-БЛ/1030/18851/1 за лютий 2022 року на суму 347801,39 грн
Тобто, на переконання суду першої інстанції, матеріалами справи підтверджується фактичне споживання відповідачем відпущеної позивачем електричної енергії в лютому 2022 року у заявленому розмірі.
Проте, колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції передчасними, з огляду на таке.
Так, одним із основних засад (принципів) господарського судочинства є змагальність сторін (п. 4 ч. 3 ст. 2, ст. 13 ГПК України).
Відповідно до частин 1-4 статті 13 ГПК судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Також, одним із принципів господарського судочинства є принцип диспозитивності, який відповідно до статті 14 ГПК полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст.ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За статтею 79 ГПК наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її не доведення.
У постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (див. також постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18).
Суд враховує, що у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Тобто певна обставинам не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. За загальним правилом доказування тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову покладається на позивача, за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача. Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний.
Отже, сторони судового процесу, зокрема позивач, повинні брати активну участь у збиранні доказової інформації з метою підтвердження обґрунтованості своєї позиції перед судом.
Обов`язок позивача доводити обставини, на які він посилається на обґрунтування своїх доводів, є ключовим аспектом принципу змагальності та рівності в судовому процесі.
Позивач не може будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, допоки інша сторона не надасть доказів на її спростування (концепція негативного доказу), оскільки такий підхід нівелює саму сутність принципу змагальності.
З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що у даному випадку саме позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за поставлену електричну енергію, має довести обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог (зокрема, щодо факту постачання та обсягу поставленої товарної продукції - активної електричної енергії).
Як було встановлено вище, дані про фактичний обсяг спожитої електричної енергії, необхідні Товариству з обмеженою відповідальністю "Енера Схід" для виставлення платіжного документа позивачу повинні надаватись ТОВ "ЛЕО", як оператором системи розподілу, що виконує повноваження постачальника послуг комерційного обліку.
У справі, що переглядається, встановлено, що на підтвердження отримання даних від ОСР щодо обсягу споживання електричної енергії відповідачем до позовної заяви додано Витяг ТОВ "ЕНЕРА СХІД" лютий 2022 рік, параметри фізичного балансу товарної продукції ОСР, із зазначенням сумарного обсягу електричної енергії, відпущеної споживачам по усіх точках комерційного обліку електричної енергії (ТКОЕЕ) усіма електропостачальниками 5314597 кВт*год; довідку щодо складових фізичного балансу товарної продукції ТОВ "ЕНЕРА СХД" 42010964 за період з 01.02.2022 по 01.03.2022; Акт про використану електричну енергію Відділом освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Луганської області із зазначенням загального обсягу 54344 кВт*год.
Проте, дослідивши надані позивачем витяг та довідку щодо складових фізичного балансу товарної продукції ТОВ "Енера Схід" за лютий 2022 року та Акт, судова колегія зазначає, що вказані документи не містять доказів їх складання ОСР (ТОВ "ЛЕО"), оскільки вказані документи не містять відомостей щодо особи, яка їх склала, що унеможливлює встановлення (ідентифікації) такої особи.
Також матеріали справи не містять жодних доказів надання ТОВ "Енера Схід" відповідних відомостей саме ТОВ "ЛЕО", як оператором системи розподілу, щодо обсягу спожитої електричної енергії за об`єктами відповідача, що позбавляє суд пересвідчитись та достеменно встановити обставини стосовно правильності визначеного позивачем (постачальником) обсягу поставленої відповідачу електричної енергії, який зазначено в складеному акті та виставленому рахунку за лютий 2022 року, як підстави при визначенні загального розміру заборгованості відповідача з оплати вартості спожитої електричної енергії в межах існуючих договірних правовідносин.
Також, судова колегія зазначає, що заява-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток №1 до договору про постачання електричної енергії споживачу №46-БЛ/1030 від 30.12.2021) не містить відомостей щодо об`єктів споживача, ЕІС-код точок комерційного обліку за кожним об`єктом споживача (площадки вимірювання), оскільки у заяві визначено, що тип та адреса об`єкта, номер запису про право власності та реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно або назва, номер та дата видачі (підписання) документа, який підтверджує право користування об`єктом, а також ЕІС-код об`єкта (площадки вимірювання) згідно додатку до заяви-приєднання. 
Проте, вказаний додаток до заяви-приєднання із переліком об`єктів споживача, на які здійснюється постачання електричної енергії, відсутній в матеріалах справи.
Наведене унеможливлює перевірку відповідності переліку об`єктів споживача, що передбачені умовами договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, тим об`єктам, на які за умовами укладеного сторонами договору про постачання електричної енергії споживачу №46-БЛ/1030 від 30.12.2021 позивач здійснював постачання електричної енергії відповідачу.
Будь-яких інших документів, які б належним чином довели реальність даних щодо обсягу спожитої відповідачем електроенергії у заявленому обсязі (53344 кВт*год) за лютий 2022 року за даними комерційного обліку, на підставі яких відповідні дані внесені позивачем в акт приймання-передачі електричної енергії від №46-БЛ/1030/18851/1 від 28.02.2022, надано не було та матеріали справи таких доказів не містять. 
З огляду на те, що судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, та обставини справи, якими учасники процесу доводять свої вимоги та заперечення, мають бути підтвердженні належними доказами, на підставі яких можливо достеменно встановити їх існування, судова колегія вважає необґрунтованими посилання позивача на обсяги споживання відповідачем електричної енергії, що зазначені ним в акті прийняття - передавання товарної продукції — електричної енергії за лютий 2022 року №46-БЛ/1030/18851/1 від 28.02.2022 та рахунку-фактурі №46-БЛ/1030/18851/1, та необхідність врахування саме цих обсягів для визначення вартості спожитої відповідачем електричної енергії, оскільки матеріалами справи не підтверджено, що вказаний розрахунок обсягів споживання електричної енергії здійснений на підставі саме даних ОСР (ТОВ "ЛЕО") та щодо об`єктів споживача, що були передбачені договором про постачання електричної енергії споживачу №46-БЛ/1030 від 30.12.2021.
Крім того, згідно з пунктом 8.6.9 Кодексу у разі ненадання споживачем (крім індивідуальних побутових споживачів) звіту про покази лічильників за розрахунковий місяць протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця та за відсутності переданої (зчитаної) з них інформації засобами дистанційного зчитування та передачі даних, а також за відсутності контрольного огляду ЗКО протягом розрахункового місяця обсяг спожитої (розподіленої) електричної енергії за розрахунковий місяць визначається розрахунковим шляхом за значенням середньодобового обсягу споживання.
Пунктом 8.6.11 Кодексу визначено, що середньодобовий обсяг споживання електричної енергії електроустановками споживача для цілей розрахунків визначається у квт·год з округленням до чотирьох цифр після коми на основі фактичного споживання в аналогічному періоді попереднього року, розрахованого з урахуванням знятих фактичних або (у разі їх відсутності) оціночних показів лічильника та коефіцієнта приросту/зниження споживання (для індивідуальних побутових споживачів).
В свою чергу учасники цього спору не надали до матеріалів справи жодних показників приладів обліку електроенергії відповідача за спірний період (лютий місяць 2022 року), у тому числі за аналогічний період попереднього 2021 року (звіти про фактичне споживання, інформація про зняті показники приладів обліку тощо), а також не було надано належних доказів щодо обліку споживання відповідачем обсягів електричної енергії, що зареєстровані в електронних програмах, за вказані вище періоди.
В той же час, в умовах наявних обставин справи при визначенні розміру заборгованості відповідача за спожиту в лютому 2022 року електричну енергію за відсутності даних комерційного обліку позивач не був позбавлений права застосувати розрахунковий спосіб (з урахуванням середньодобового обсягу споживання електричної енергії електроустановками споживача), встановлений п.п. 8.6.9, 8.6.11 Кодексу комерційного обліку електричної енергії.
Відсутність відповідних даних щодо фактичного споживання відповідачем електричної енергії в аналогічному періоді попереднього року позбавляє суд можливості перевірити обґрунтованість визначення позивачем обсягу поставленої електричної енергії Відділу освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Луганської області за спірний період часу.
Разом з тим, слід зазначити, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
У пунктах 1 - 3 частини першої статті 237 ГПК України визначено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.
З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.
З огляду на викладене вище, колегія суддів зазначає, що у даному випадку принцип більшої вірогідності у сукупності з принципом розумності надає можливість колегії суддів зробити висновок, який ґрунтуючись на встановлених судом фактах, а саме неподання позивачем належних доказів щодо визначення обсягу поставленої електричної енергії за договором на підставі даних оператора системи розподілу, з врахуванням окупації Біловодської селищної територіальної громади з 24.02.2026, що позбавило можливості відповідача здійснити звірку спожитої електричної енергії відповідно до отриманих фактичних показів ЗКО, колегія дійшла висновку про недоведеність позивачем надання відповідачу послуг з постачання електричної енергії за договором про постачання електричної енергії споживачу №46-БЛ/1030 від 30.12.2021 в обсязі 54344кВт*год, що має наслідком відмову у задоволенні позовних вимог.
Таким чином, з урахуванням доводів та вимог апеляційної скарги щодо оскарження судового рішення в повному обсязі, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення місцевого господарського суду з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.
Щодо інших аргументів учасників справи, зокрема щодо наявності форс-мажорних обставин, суд зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу і не впливають на результат вирішення спору, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною у залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", рішення від 10.02.2010).
Статтею 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З огляду на встановлені судом апеляційної інстанції у даній справі обставини та докази на їх підтвердження, перевірку правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального права та відповідність рішення нормам процесуального права, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам статті 236 ГПК України.
Відповідно до частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (ч.2 ст. 277 ГПК України).
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення залишено поза увагою недоведеність позивачем обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, у зв`язку з чим апеляційна скарга Відділу освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Луганської області підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Луганської області від 15.04.2026 у справі №913/375/23 (913/90/25) підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.
Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, то згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.
Керуючись статтями 129, 269, 270, п.2 ч.1 статті 275, п.4 ч.1 статті 277, статтями 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Луганської області задовольнити.
Рішення Господарського суду Луганської області від 15.04.2026 у справі №913/375/23(913/90/25) скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Схід" (92702, Луганська область, Старобільський район, м. Старобільськ, площа Базарна, буд. 32 А, код ЄДРПОУ 42010964) на користь Відділу освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Луганської області (юридична адреса: вул. Центральна, 103, смт. Біловодськ, Старобільський район, Луганська обл., 92800; код ЄДРПОУ 41845351) 5142,49 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
Видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту до Верховного суду у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя П.В. Тихий

Суддя С.Ч. Жельне 

Суддя О.В. Плахов