Справа № 760/5537/26
Провадження №2/760/13232/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2026 року Солом`янський районний суд міста Києва в складі головуючої судді Сердюк Н.В., за участі секретаря судового засідання Гержової С.О., розглянувши за відсутності сторін в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.
В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 25 березня 2024 року у справі № 760/14642/23, провадження № 2/760/3401/24, з ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину, починаючи з 20 червня 2023 року і до досягнення старшою дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_3 , а після того - за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
На виконання зазначеного рішення суду 25 червня 2024 року Солом`янським районним судом міста Києва видано виконавчий лист.
18 липня 2024 року державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3.
Позивач зазначає, що відповідач рішення суду належним чином не виконує, аліменти не сплачує, унаслідок чого утворилася заборгованість.
Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, складеним головним державним виконавцем Солом`янського ВДВС у місті Києві Прилуцькою В.А., станом на 01 лютого 2026 року заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів становить 305 871,08 грн.
Позивач просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01 січня 2025 року по 31 січня 2026 року у розмірі 305 871,08 грн.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 31.03.2026 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с23).
Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а.с.26).
Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.25,27) , у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, доказів сплати аліментів, спростування розрахунку заборгованості або відсутності своєї вини у виникненні заборгованості суду не надав.
З огляду на належне повідомлення відповідача, його повторну неявку в судове засідання, неподання відзиву та відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд відповідно до статей 280-281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом
Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 25 березня 2024 року у справі № 760/14642/23 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено (а.с.9-11). Вказаним рішенням стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину, починаючи з 20 червня 2023 року.
25 червня 2024 року на виконання зазначеного рішення видано виконавчий лист (а.с.12-13).
18 липня 2024 року постановою державного виконавця Солом`янського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3. (а.с.14-15).
З наданого розрахунку заборгованості зі сплати аліментів убачається, що станом на 01 лютого 2026 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів становить 305 871,08 грн (а.с.16).
Згідно з розрахунком державного виконавця, за період з січня 2025 року по січень 2026 року відповідач аліменти не сплачував.
Матеріали справи не містять доказів погашення відповідачем заборгованості зі сплати аліментів, доказів сплати аліментів у відповідні місяці, доказів неправильності розрахунку державного виконавця або доказів того, що заборгованість виникла не з вини відповідача.
IV. Норми права, які застосував суд
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Відповідно до статей 12, 13, 76-81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів.
V. Практика Верховного Суду, врахована судом
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц, провадження № 14-616цс18, відступила від попередніх висновків Верховного Суду України та сформулювала правовий висновок, відповідно до якого пеня за прострочення сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожен день прострочення, а її нарахування не обмежується лише тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Верховний Суд виходить з того, що оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку є різним для кожного місячного платежу, а тому кількість днів прострочення визначається окремо за кожним місячним платежем.
Суд має перевіряти правильність здійсненого позивачем розрахунку пені та самостійно визначати суму нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи за межі визначеного позивачем періоду та максимального розміру заявлених вимог.
Згідно правового висновку викладеного у постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 24 листопада 2021 року у справі № 278/725/20 та у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19, у яких зазначено, що стягнення пені, передбаченої ч. 1 ст. 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти, а обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості покладається саме на платника аліментів.
VI. Оцінка суду 
Суд бере до уваги, що позивач заявила пеню за період з 01 січня 2025 року по 31 січня 2026 року. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що загальна сума пені визначена у розмірі 359 423,07 грн, однак позивач, посилаючись на обмеження, встановлене ч. 1 ст. 196 СК України, просить стягнути 305 871,08 грн, тобто суму, що дорівнює 100 % заборгованості зі сплати аліментів.
Суд звертає увагу, що у розрахунку позивача кількість днів прострочення визначена з першого дня відповідного місяця, за який нараховано аліменти. Такий підхід не повністю відповідає правовій природі щомісячного аліментного платежу. Оскільки аліменти за відповідний місяць мають бути сплачені протягом цього місяця, прострочення щодо такого місячного платежу виникає з першого дня місяця, наступного за місяцем, за який аліменти мали бути сплачені.
Хоча поданий позивачем розрахунок пені по окремих місяцях містить завищену кількість днів прострочення, кінцева заявлена до стягнення сума не перевищує встановленого законом максимального розміру відповідальності та відповідає межі, визначеній ч. 1 ст. 196 СК України.
Суд також враховує, що відповідач не надав доказів сплати аліментів, доказів неправильності розрахунку заборгованості, не подав контррозрахунку пені та не довів відсутності своєї вини у виникненні заборгованості.
Сам факт відкритого виконавчого провадження, наявність розрахунку заборгованості державного виконавця та відсутність доказів погашення аліментів свідчать про порушення відповідачем обов`язку щодо своєчасної сплати аліментів.
З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, підтверджуються належними і допустимими доказами та підлягають задоволенню.
VII. Розподіл судових витрат
Позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з вимогою про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь держави.
Оскільки позов задоволено, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 058,71 грн, що становить 1 % ціни позову.
Керуючись статтями 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 274-279, 280-282 ЦПК України, статтями 180, 181, 196 СК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01 січня 2025 року по 31 січня 2026 року у розмірі 305 871 (триста п`ять тисяч вісімсот сімдесят одна) гривня 08 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 3 058 (три тисячі п`ятдесят вісім) гривень 71 копійка.
Заочне рішення може бути переглянуте Солом`янським районним судом міста Києва за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана позивачем до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку після залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складене 22.05.2026.
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Головуюча суддя        Наталія СЕРДЮК