ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2026 року м.Дніпро Справа № 908/3921/25
Центральний апеляційний господарський суд у складі: головуючого судді Мартинюка С.В. (доповідач у справі) 
суддів: Фещенко Ю.В., Золотарьової Я.С.
у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства “АСКОН”, Товариства з обмеженою відповідальністю “АСКОН-2007”, ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.03.2026, суддя Федько О.А.
у справі №908/3921/25
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР”, Львівська область, Стрийський район, селище Славсько
до відповідача-1: Приватного підприємства “АСКОН”, м. Запоріжжя
до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю “АСКОН-2007”, Київська область, Фастівський район, село Триліси
до відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю “ЯКИМІВСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД”, Запорізька область, Якимівський район, смт. Якимівка
до відповідача-4: ОСОБА_1 , Запорізька область, Мелітопольський район, смт. Якимівка
про солідарне стягнення грошових коштів

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 
29.12.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вх. №4356/08-07/25, документ сформований в системі Електронний суд 29.12.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю “ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР” до відповідачів: Приватного підприємства “АСКОН”, Товариства з обмеженою відповідальністю “АСКОН-2007”, Товариства з обмеженою відповідальністю “ЯКИМІВСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД”, ОСОБА_1 про солідарне стягнення штрафу в розмірі 200571,60 грн.
В якості підстави для звернення з позовом позивач зазначив, що між ним та ПП “АСКОН” (відповідачем-1) 07.12.2021 був укладений договір поставки сільськогосподарської продукції врожаю 2022 року №ОБП/22/20, за яким, з урахуванням умов Додатку №1 до договору, відповідач-1 зобов`язався у строк до 15 липня 2022 року поставити (продати) у власність Покупцеві Ріпак врожаю 2022 року в кількості 857 тон, загальною орієнтовною вартістю 1 995 200,00 грн, в тому числі ПДВ. Проте, Відповідач-1 не виконав взятих на себе зобов`язань, не поставив сільськогосподарську продукцію, а відтак, порушив установлені Договором строки поставки. За порушення строків виконання взятих на себе зобов`язань позивачем було нараховано відповідачу-1 штрафні санкції у розмірі 200 571,60 грн. Ураховуючи умови п. 8.18 договору позивач 21.11.2025 направив на адресу відовідача-1 вимогу про сплату штрафних санкцій. Вимога позивача залишена відповідачем-1 без реагування, сільськогосподарська продукція не поставлена, штрафні санкцій в добровільному порядку не сплачені.
Також позивач вказує, що до Договору поставки сільськогосподарської продукції врожаю 2022 року № ОБП/22/20 від 07.12.2021 року було укладено ряд забезпечувальних договорів, а саме: договір поруки між ТОВ “ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР” та ТОВ “АСКОН-2007” (код ЄДРПОУ 34830399); договір поруки між ТОВ “ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР” та ТОВ “ЯКИМІВСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД” (код ЄДРПОУ 00688249); договір поруки між ТОВ “ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР” та громадянином України ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ). За умовами вказаних договорів Поручителі поручились за виконання відповідачем-1 зобов`язань перед Кредитором за Основним договором в повному обсязі. За твердженням позивача, на адресу поручителів були направлені вимоги про сплату штрафу, які не були виконані у визначені договором строки. 
За неналежне виконання відповідачем-1 та поручителями (відповідачами - 2, 3, 4) зобов`язань щодо своєчасної поставки сільськогосподарської продукції (ріпак) в установлений договором строк, позивач на підставі п. 8.4 договору нарахував та заявив до солідарного стягнення з відповідачів пеню в розмірі 200 571, 60 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ОСКАРЖУВАНОГО СУДОВОГО РІШЕННЯ У СПРАВІ
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.03.2026 у справі №908/3921/25 позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ПП “АСКОН” (ідентифікаційний код 22120822), ТОВ “АСКОН-2007” (ідентифікаційний код 34830399), ТОВ “ЯКИМІВСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД” (ідентифікаційний код 00688249) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ “ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР” (ідентифікаційний код 37693620) штраф в розмірі 100285,80 грн. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ПП “АСКОН” (ідентифікаційний код 22120822) на користь ТОВ “ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР” (ідентифікаційний код 37693620) судовий збір в розмірі 605,60 грн. Стягнуто з ТОВ “АСКОН-2007” (ідентифікаційний код 34830399) на користь ТОВ “ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР” (ідентифікаційний код 37693620) судовий збір в розмірі 605,60 грн. Стягнуто з ТОВ “ЯКИМІВСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД” (ідентифікаційний код 00688249) на користь ТОВ “ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР” (ідентифікаційний код 37693620) судовий збір в розмірі 605,60 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ “ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР” (ідентифікаційний код 37693620) судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Судове рішення мотивоване тим, що приписами частини 3 ст. 554 ЦК України визначено, що особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Суд першої інстанції зазначив, що у відповідачів 2, 3, 4 настав строк виконання зобов`язання зі сплати штрафу, обумовленого пунктом 8.4 договору №ОБП/22/20 від 07.12.2021.
В свою чергу, з метою дотримання балансу інтересів сторін, господарський суд ухвалив зменшити розмір штрафу на 50%, що складає 100 285,80 грн, та задовольнити в цій частині позовні вимоги про стягнення такої суми штрафу з відповідачів (солідарно).

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погодившись з рішенням суду, ПП “АСКОН”, ТОВ “АСКОН-2007” та ОСОБА_1 звернулись до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просять:
- скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 06.03.2026 у справі №908/3921/25;
- постановити нове судове рішення, яким відмовити Позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю “ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР” (ідентифікаційний код 37693620) у задоволенні позовних вимог у повному обсязі;
- вирішити питання щодо розподілу судових витрат;
- справу розглядати з повідомленням (викликом) учасників справи.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ
В обґрунтування апеляційної скарги Скаржники посилаються на те, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, а також невірно застосовано норми процесуального та матеріального права які мають значення для справи, що призвело до прийняття невірного рішення.
У поданій скарзі Скаржники посилаються на те, що судом першої інстанції не враховано, що адміністративні приміщення Відповідача-1, де зберігаються всі первинні документи, були розташовані на території Якимівської СТГ Мелітопольського району Запорізької області, яка перебуває під повною окупацією, що підтверджується, зокрема, наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №75 від 25.04.2022, яким затверджено перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації.
Скаржники зазначають, що за наявності зазначених форс-мажорних обставин, сторонами не було погоджено, що продукція, яка є предметом поставки, мала бути вирощена саме на території Якимівської СТГ Мелітопольського району Запорізької області.
Також Скаржники посилаються на відсутність первинної документації за Договором у зв`язку зі знаходженням її на тимчасово окупованій території України та неможливістю її вивезення.
Враховуючи наведене Скаржники вважають, що сільськогосподарська продукція врожаю 2022 року мала бути вирощена та зібрана для подальшої передачі Позивачу виключно на власних та орендованих землях сільськогосподарського призначення Постачальника в межах території Якимівської СТГ Мелітопольського району Запорізької області.
В свою чергу невиконання умов Договору є наслідком форс-мажорних обставин.

УЗАГАЛЬНЕНИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
У поданому 24.04.2026 відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР» заперечує щодо задоволення апеляційної скарги.
В обґрунтування заявленої позиції Позивач зазначає, що факт неналежного виконання відповідачем-1 зобов`язання щодо своєчасної поставки позивачу ріпака у кількості 857 тонн за договором №ОБП/22/20 від 07.12.2021 під час розгляду справи судом першої інстанції відповідачами не заперечувався та не спростовувався жодними доказами. Крім того, порушення строку поставки СГ продукції відповідачем-1 підтверджується матеріалами справи та встановлений судом першої інстанції під час ухвалення рішення. Порушення строку поставки СГ продукції не заперечується апелянтами і на стадії оскарження рішення. 
Крім того, матеріали справи не містять доказів добровільної сплати штрафних санкцій, визначених згідно з п. 8.4. Договору.
ТОВ «ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР» зазначає, що докази, наявні в матеріалах справи, а також твердження відповідачів під час розгляду справи судом першої інстанції підтверджують те, що після початку повномасштабного вторгнення росії на територію України та окупації її територій, ПП «Аскон» зверталося до суду із позовами, змінювало місцезнаходження , отже мало дієздатність та мало змогу вживати юридично значущі дії від свого імені, в тому числі не було позбавлене можливості повідомити позивача про настання для нього форс-мажору на виконання умов п. 10.3. Договору.
Окремо позивач вважає, що Сертифікат ТПП №3100-26-009 від 15.01.2026 року засвідчує лише факт форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) Приватному підприємству «Аскон» щодо обов`язку (зобов`язання), а саме: поставити (продати) СГ продукцію врожаю 2022 року у термін до 15.07.2022 за Договором , які унеможливлюють його виконання в зазначений термін не є доказом об`єктивної неможливості повідомити позивача.
Позивач заперечує відносно того, що на етапі апеляційного оскарження представник відповідачів 1,2,4 посилається на п.2.4., п.8.21, п. 11.20 Договору та п. 6 Додатку та на Аграрну розписку, додаючи нові докази та з окремих документів супровідного чи забезпечувального характеру (вказані у п.2.4., п.8.21, п. 11.20 Договору та п. 6 Додатку) своєрідно розширює зміст договору поза його умовами і створює нову не погоджену сторонами істотну умову Договору, а саме — що предмет поставки мав походити виключно із земель Якимівської громади.

РУХ СПРАВИ В СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.03.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Мартинюка С.В. (доповідач), судді – Фещенко Ю.В., Золотарьова Я.С.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 31.03.2026 апеляційну скаргу Приватного підприємства “АСКОН”, Товариства з обмеженою відповідальністю “АСКОН-2007”, ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.03.2026 у справі № 908/3921/25 залишено без руху. 
07.04.2026 через систему “Електронний суд” від Приватного підприємства “АСКОН”, Товариства з обмеженою відповідальністю “АСКОН-2007”, ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.04.2026 відкрито апеляційною скаргою Приватного підприємства “АСКОН”, Товариства з обмеженою відповідальністю “АСКОН-2007”, ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.03.2026 у справі №908/3921/25. Постановлено розглядати апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.
24.04.2026 до суду через систему “Електронний суд” від ТОВ «ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР» надійшов відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого заявник заперечує щодо задоволення апеляційної скарги.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ
07 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю “ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР” (Покупець, позивач у справі) та Приватним підприємством “АСКОН” (Постачальник, відповідач-1 у справі) укладено Договір поставки сільськогосподарської продукції врожаю 2022 року №ОБП/22/20 (далі по тексту – Договір). 
Згідно пункту 2.1. Договору Постачальник зобов`язується поставити (продати) у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити на умовах цього Договору сільськогосподарську продукцію врожаю 2022 року (надалі – продукція) на умовах, що вказані в цьому Договорі та Додатках до Договору. Асортимент, кількість, якість, ціна, умови та строки (термін) поставки продукції, місце прийому – передачі, строки оплати продукції, узгоджуються сторонами шляхом вказування їх у Додатках до Договору, які становлять їх невід`ємну частину.
Пунктом 4.2 Договору встановлено, що Постачальник здійснює поставку продукції окремими партіями в терміни, вказані в Додатку до Договору. Постачальник зобов`язаний проінформувати Покупця про готовність здійснити поставку Продукції за 14 календарних днів до запланованої дати поставки Продукції.
Згідно з п. 8.4 Договору в разі порушення терміну поставки або допоставки Продукції більше ніж на 3 (три) календарних дні, Постачальник залежно від культури сільськогосподарської продукції зобов`язаний сплатити на користь Покупця штраф в розмірі гривневого еквіваленту суми в доларах США, що вказана в таблиці в цьому пункті нижче, за офіційним курсом Національного банку України встановленого на день, що є граничним терміном поставки Продукції або на день сплати штрафу, якщо він передує граничному терміном поставки Продукції, згідно з відповідним Додатком до цього Договору, за кожну непоставлену/недопоставлену тонну Продукції. Постачальник сплачує штраф на четвертий день з дня, що є граничним терміном поставки згідно з відповідним Додатком до цього Договору. У таблиці встановлений розмір штрафу для культури ріпаку у розмірі 8 доларів США.
За умовами п. 8.18 Договору вказані вище штрафні санкції, збитки, витрати підлягають оплаті Постачальником протягом 5-ти банківських днів з дня отримання відповідної вимоги Покупця, або Покупець вправі здійснити зарахування зустрічних грошових зобов`язань в односторонньому порядку, шляхом зменшення належної до сплати суми (боргу) на користь Постачальника на суму штрафів (штрафних санкцій), вказаних у вимозі Покупця, повідомивши про це Постачальника відповідною заявою про зарахування, згідно ч. 2 ст. 601 Цивільного кодексу України.
У розділі 10 договору сторони врегулювали умови звільнення від відповідальності внаслідок виникнення форс-мажорних обставин.
Так, згідно з п. 10.1 договору сторона звільняється від визначеної цим договором та (або) чинним в Україні законодавством відповідальності за повне чи часткове порушення Договору, якщо вона доведе, що таке порушення сталося внаслідок дії форс-мажорних обставин, визначених у цьому Договорі, за умови, що їх настання було засвідчено у визначеному цим Договором порядку. 
Під непереборною силою в цьому договорі розуміються, серед іншого війна, воєнні дії (п. 10.2.1 договору).
Сторона, для якої наступили форс-мажорні обставини, зобов`язана письмово протягом 24 годин з моменту настання цим обставин повідомити іншу сторону про це, вказати орієнтовний термін дії і закінчення форс-мажорних обставин, а також вжити всіх заходів для зменшення збитків другої сторони (п. 10.3 договору).
Згідно з пунктом 10.6 договору, належним доказом наявності форс-мажорних обставин є сертифікат Торгово-промислової палати України.
У пункті 10.7 договору сторони погодили, що сторона, яка прострочила виконання своїх зобов`язань до моменту настання форс-мажорних обставин або несвоєчасно повідомила про їх настання, не вправі посилатись на наявність цих обставин, якщо тільки неповідомлення, в свою чергу, не було наслідком непереборної сили.
Пунктом 11.1. Договору визначено, що цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення їх печатками.
Відповідно до п. 11.2 Договору, строк дії Договору починає свій перебіг у момент, що визначений у п. 11.1 цього Договору та закінчується після повного і належного виконання сторонами всіх своїх зобов`язань згідно цього Договору. 
У пункті 11.23 договору зазначено, що на підставі ст. 259 Цивільного кодексу України, Сторони дійшли згоди, що строк позовної давності про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлюється тривалістю у три роки.
07 грудня 2021 року між Сторонами укладено Додаток № 1 в рамках Договору поставки сільськогосподарської продукції врожаю 2022 року № ОБП/22/20 від 07 грудня 2021 року. 
Відповідно до умов п. 1 Додатку №1 від 07.12.2021 року (далі – Додаток) до Договору Відповідач зобов`язався передати Покупцеві ріпак врожаю 2022 року у загальному обсязі 857 тонн (+-3%) (далі – продукція). 
Пунктом 2 Додатку №1 встановлено, що загальна орієнтовна вартість продукції згідно з цим Додатком до Договору становить 11 995 200,00 грн (одинадцять мільйонів дев`ятсот дев`яносто п`ять тисяч двісті гривень 00 копійок), в тому числі ПДВ. 
За пунктом 4.1 Договору та п. 1, п. 4 Додатку № 1 встановлено, що продукція поставляється на умовах CPT ІНКОТЕРМС-2010, місце передачі сільськогосподарської продукції згідно Додатку № 1: Миколаївський морський торгівельний порт та/або ТОВ МСП Ніка-Тера, код ЄДРПОУ 22439446, адреса: 54052, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Айвазовського, буд. 23А та/або 23В, на вибір Покупця. 
У пункті 5 Додатку № 1 сторони погодили, що датою поставки партії продукції вважається дата підпису Покупця на видатковій накладній та/або складському документі. 
З урахуванням положень п.6. Додатку №1 оплата за продукцію мала здійснюватися після її поставки, зокрема Сторони погодили, що після поставки Постачальником усієї кількості продукції згідно з цим Додатком Покупець здійснює повну оплату (доплату) вартості продукції за цінами, що визначені згідно з умовами цього Додатку. При цьому: 1) 80% від загальної вартості продукції згідно з цим Додатком сплачується Покупцем протягом 10 (десяти) банківських днів від дня поставки усієї кількості продукції згідно з цим Додатком та надання Постачальником копій документів: видаткової накладної, товарно-транспортної накладної або залізничної накладної або складського свідоцтва, та рахунку-фактури із зазначенням точної кількості та ціни Товару без ПДВ, суми ПДВ; 2) 20% від загальної вартості продукції згідно з цим Додатком сплачується Покупцем протягом 5 (п`яти) банківських днів
Термін поставки продукції – до 15 липня 2022 року (п. 7 Додатку №1).
Пунктом 9 Додатку №1 визначено, що цей Додаток набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та становить невід`ємну частину Договору. 
З метою забезпечення виконання зобов`язань за Основним договором (№ОБП/22/20 від 07.12.2021) 07 грудня 2021 року між Позивачем та ТОВ “АСКОН-2007” (Поручитель 1, Відповідач 2) укладено Договір поруки (надалі – Договір поруки 1) до Договору поставки сільськогосподарської продукції врожаю 2022 року № ОБП/22/20 від 07 грудня 2021 року, що укладений між Позивачем та Відповідачем 1, з усіма змінами та доповненнями до нього (основне зобов`язання Боржника – поставка сільськогосподарської продукції орієнтовної вартості 11 995 200,00 грн (одинадцять мільйонів дев`ятсот дев`яносто п`ять тисяч двісті гривень 00 копійок), термін виконання – “ 15” липня 2022 року, якщо інше не передбачено умовами договору або додатками до нього). 
Статтею 1 Договору поруки 1 визначено, що порушення зобов`язань по Основному договору - це невиконання, або неналежне (неповне, несвоєчасне) виконання Боржником у встановлені Основними договорами строки (терміни) будь-якого із зобов`язань, зазначених в п. 3.1.1. цього Договору Згідно з п. 3.1. 
Відповідно до п. 2. 1. Статті 2 Договору поруки 1, ТОВ “АСКОН-2007” поручився за виконання Боржником зобов`язань перед Кредитором за Основними договорами в повному обсязі. У разі Порушення Боржником зобов`язань по Основному договору, Поручитель нестиме солідарну відповідальність з Боржником за таке порушення в межах всього належного йому (Поручителю) майна. 
За змістом статті 3 Договору поруки 1, відповідальність ТОВ “АСКОН-2007” перед позивачем включає, серед іншого, зобов`язання здійснити поставку продукції за Основним договором та додатковими угодами до нього, зобов`язання щодо сплати штрафних санкцій (штраф, неустойка, пеня тощо), розмір яких визначається відповідно до Основного договору та додаткових угод до нього та інші грошові зобов`язання, які виникають/можуть виникнути у Боржника відповідно до Основного договору та додаткових угод до нього. 
Поручитель відповідно до цього договору приймає на себе зобов`язання відповідати за виконання Основного договору за Боржника, а також за будь-якого нового боржника в разі переведення боргу Боржника на іншу особу чи за правонаступників (спадкоємців) Боржника (п. 3.3 Статті 3 договору поруки 1).
У п.п. 4.4 Статті 4 договору поруки 1 встановлено, що Поручитель підтверджує, що він ознайомлений та погоджений зі всіма умовами Основного договору.
Відповідно до п.5.1. Статті 5 Договору поруки 1 Боржник та ТОВ “АСКОН-2007” відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. Поручитель 1 відповідає перед Кредитором в тому ж обсязі, що і Боржник, що означає право Кредитора вимагати виконання зобов`язань, визначених у п.3.1. цього Договору, в повному обсязі, як від Боржника і Поручителя разом, так і від кожного з них окремо.
У випадку порушення Боржником зобов`язань за Основним договором, Кредитор має право звернутися до Поручителя з письмовою вимогою про виконання зобов`язань, що зазначені в п.п. 3.1 цього договору, зазначивши їх обсяг. Вимога про виконання зобов`язань може бути надіслана (передана) Поручителю одним з таких способів на розсуд Кредитора: надіслати поштою, кур`єрською поштою за місцем реєстрації Поручителя чи вручена особисто (під розписку) Поручителю чи його уповноваженому представнику. Вимога про Виконання зобов`язань вважається такою, що отримана Поручителем; (і) у разі надсилання поштою чи службовою кур`єрською доставки – з дати, вказаної на повідомлені про вручення чи накладній кур`єрської служби, як дата отримання (вручення) листа (відправлення), або по спливу п`яти календарних днів з моменту відправлення такої Вимоги про виконання зобов`язань (залежно від того, яка з цих дат настає раніше); (іі) у разі вручення особисто Поручителю (його представнику) – дати особистого вручення вимоги про виконання зобов`язань Поручителю, що засвідчена підписом Поручителя (його довіреною особою, працівником) на другому примірнику такої вимоги (п.п 5.3 Статті 5 договору поруки 1).
Пунктом 8.1 Статті 8 договору поруки 1 встановлено, що цей договір набуває чинності (є укладеним) з дати його підписання сторонами і діє протягом п`яти років з моменту його укладення. Не допускається припинення поруки, передбаченої цим договором без припинення основного зобов`язання, якщо інше не передбачено законом.
Закінчення строку дії цього договору не звільняє жодну із сторін від відповідальності за порушення цією стороною своїх зобов`язань, яке мало місце під час дії цього договору (зокрема, не звільняє Поручителя від обов`язку належним чином виконати свої зобов`язання перед Кредитором, передбачені цим договором) (п.п. 8.3 Статті 8 договору поруки 1)
07.12.2021 з метою забезпечення виконання зобов`язань за Основним договором (№ОБП/22/20 від 07.12.2021) між Позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю “ЯКИМІВСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД” (Поручитель-2, відповідач 3 у справі) укладено договір поруки (надалі – договір поруки 2), умови якого ідентичні умовам договору поруки 1.
Також 07.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю “ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР” та ОСОБА_1 (Поручитель 3, відповідач 4 у справі) укладено аналогічний за змістом договорі поруки, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О.І. та зареєстрований в реєстрі за №2420.
У зв`язку з невиконанням Постачальником (відповідачем 1) станом на 10.11.2025 зобов`язань за договором поставки сільськогосподарської продукції врожаю 2022 року № ОБП/22/20 від 07.12.2021, позивач 21.11.2025 направив засобами поштового зв`язку Вимогу вих. №2/10-25 від 10.11.2025 про сплату боржником штрафу. У вимозі зазначено, що боржник протягом трьох банківських днів з дня отримання цієї вимоги, враховуючи умови п. 8.4 договору, повинен сплатити на користь позивача штраф у розмірі 287 802,54 грн, який розрахований таким чином: 857 т * 41,98 грн * 8 дол. США. Крім того, боржника повідомлено, що у випадку несплати штрафу в зазначений строк, ТОВ “ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР” з метою захисту своїх порушених прав, буде змушений звернутися до суду.
Зазначена вимога не була отримана відповідачем-1 та повернута відправникові у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання (№ поштового відправлення 0505505321957), про що свідчить витяг з сайту АТ “Укрпошта”.
21.11.2025 вимоги про сплату штрафу за порушення виконання Постачальником (відповідачем-1) зобов`язань за договором № ОБП/22/20 від 07.12.2021 були направлені засобами поштового зв`язку Поручителям, а саме: ТОВ “АСКОН-2007” - вих. №7/10-25 від 10.11.2025 (кореспонденція отримана 25.11.2025 (№ поштового відправлення 0505505343659); ТОВ “ЯКИМІВСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД” - вих. №8/10-25 від 10.11.2025 (кореспонденція 16.12.2025 повернута відправнику у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання, № поштового відправлення 0505505329869); ОСОБА_1 – вих. №6/10-25 від 10.11.205 (кореспонденція 16.12.2025 повернута відправнику у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання, № поштового відправлення 0505505339252).
Оскільки місцезнаходженням ТОВ “ЯКИМІВСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД” та місцем проживання Новікова Г.В. є тимчасово окупована територія України, вимоги про сплату штрафу направлялись позивачем на адресу відповідача-1, який є засновником відповідача-3, відповідач-4 в свою чергу є засновником відповідача-1.
Відповідачі в добровільному порядку суму штрафних санкцій не сплатили, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду, за яким відкрито провадження у даній справі. 
Доказів оплати сум штрафних санкцій відповідачі на час розгляду справи суду не надали.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ І ВИСНОВКІВ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ 
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно до ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів.
В той же час, ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Нормами ст. 527 ЦК України унормовано, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Виконання сторонами зобов`язання - це здійснення ними дій з реалізації прав і обов`язків, що випливають із зобов`язання, передбаченого договором.
Положення ст. 525 ЦК України передбачають недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання, зокрема визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 ЦК України).
Частиною 1 ст. 664 ЦК України визначено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:
1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;
2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.
Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.
Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. 
Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно доказів, наявних в матеріалах справи, Постачальник прийняв на себе зобов`язання передати (поставити) продукцію позивачеві – Ріпак врожаю 2022 року в кількості 857 тон за адресою: Миколаївський морський торгівельний порт та/або ТОВ МСП Ніка-Тера, код ЄДРПОУ 22439446, адреса: 54052, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Айвазовського, буд. 23А та/або 23В, на вибір Покупця (п. 1 Додатку №1 до договору №ОБП/22/20 від 07.12.2021).
У пункті 7 Додатку №1 до договору №ОБП/22/20 від 07.12.2021 Постачальником та Покупцем був погоджений строк (термін) поставки продукції – до 15 липня 2022 року.
Відповідно до п. 4.3 договору №ОБП/22/20 від 07.12.2021 право власності на продукцію переходить від Постачальника до Покупця з моменту поставки продукції останньому та належного документального оформлення поставки продукції шляхом підписання трьохстороннього Акту приймання-передачі Продукції (Постачальник - Покупець – Зерновий склад).
В свою чергу, апеляційних суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів виконання Постачальником зобов`язань щодо поставки (передачі) обумовленої в Додатку №1 до договору №ОБП/22/20 від 07.12.2021 продукції.
Враховуючи зазначене, колегія суддів виснує, що відповідач-1 не дотримався встановлених Додатком №1 в рамках договору поставки сільськогосподарської продукції врожаю 2022 року №ОБП/22/20 від 07.12.2021 умов щодо передачі ріпака в кількості 857 тонн позивачеві в обумовлений строк.
У зв`язку з неналежним виконання відповідачем-1 зобов`язання (поставка ріпака врожаю 2022 року в узгоджений строк), позивачем нараховано та заявлено до стягнення з штраф у розмірі 200571,60 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 610 та п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України). Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.
Пунктом 8.4 Договору №ОБП/22/20 від 07.12.2021 передбачено, що в разі порушення терміну поставки або допоставки Продукції більше ніж на 3 (три) календарних дні, Постачальник залежно від культури сільськогосподарської продукції зобов`язаний сплатити на користь Покупця штраф в розмірі гривневого еквіваленту суми в доларах США, що вказана в таблиці в цьому пункті нижче, за офіційним курсом Національного банку України встановленого на день, що є граничним терміном поставки Продукції або на день сплати штрафу, якщо він передує граничному терміном поставки Продукції, згідно з відповідним Додатком до цього Договору, за кожну непоставлену/недопоставлену тонну Продукції. Постачальник сплачує штраф на четвертий день з дня, що є граничним терміном поставки згідно з відповідним Додатком до цього Договору. У таблиці встановлена сума штрафу для культури ріпаку у розмірі 8 доларів США.
Відповідно до інформації Національного банку України офіційний курс долара США станом на 15.07.2022 (кінцева дата виконання відповідачем-1 зобов`язання щодо поставки продукції) становить 29,2549 грн.
Відповідно до розрахунку, здійсненого позивачем, загальна сума неустойки (штрафу) за прострочення поставки сільськогосподарської продукції складає 200 571,60 грн (857 тонн х 29,2549 грн (офіційний курс долара станом на 15.07.2022 року) х 8 дол. США).
Враховуючи наведені норми чинного законодавства та докази, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів погоджується з висновками господарського суду першої інстанції про те, що факт неналежного виконання відповідачем-1 зобов`язання щодо своєчасної поставки ріпака у кількості 857 тонн за договором №ОБП/22/20 від 07.12.2021 підтверджується матеріалами справи та є доведеним. 
Таким чином, колегія суддів апеляційного суду виснує щодо наявності правових підстав для застосування положень ст. 611 ЦК України та пункту 8.4 укладеного між сторонами договору №ОБП/22/20 від 07.12.2021.
Як вбачається з матеріали справи, 07.12.2021 з метою забезпечення виконання зобов`язань за Основним договором (№ОБП/22/20 від 07.12.2021) між Позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю “АСКОН-2007”, Товариством з обмеженою відповідальністю “ЯКИМІВСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД”, ОСОБА_1 укладені ідентичні за змістом договори поруки. 
Договір поруки від 07.12.2021, який укладено з громадянином ОСОБА_1 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О.І. та зареєстрований в реєстрі за №2420.
Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.
Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до п. 2.1. Статті 2 Договорів поруки Поручителі поручилися за виконання Боржником зобов`язань перед Кредитором за Основним договором - №ОБП/22/20 від 07.12.2021 - у повному обсязі. У разі Порушення Боржником зобов`язань по Основному договору, Поручитель нестиме солідарну відповідальність з Боржником за таке порушення в межах всього належного йому (Поручителю) майна. 
Відповідно до п.5.1. Статті 5 укладених 07.12.2021 Договорів поруки, Боржник та Поручителі відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед Кредитором в тому ж обсязі, що і Боржник, що означає право Кредитора вимагати виконання зобов`язань, визначених у п.3.1. цього Договору, в повному обсязі, як від Боржника і Поручителя разом, так і від кожного з них окремо.
Як свідчать матеріали справи, позивач 21.11.2025 з урахуванням умов договорів поруки направив на адреси поручителів вимоги про сплату протягом одного календарного дня з дня отримання цієї вимоги штрафу за неналежне виконання відповідачем-1 договору поставки сільськогосподарської продукції врожаю 2022 року №ОБП/22/20 від 07.12.2021.
Відтак апеляційний господарський суд виснує, що у відповідачів 2, 3, 4 настав строк виконання зобов`язання зі сплати штрафу, обумовленого пунктом 8.4 договору №ОБП/22/20 від 07.12.2021.
Перевіривши здійснений позивачем розрахунок штрафу апеляційний суд зазначає, що він є арифметично правильним. 
Відповідачі заявлені позовні вимоги не спростували, доказів своєчасної поставки продукції або добровільної сплати штрафних санкцій не надали, а тому позивач мав підстави для звернення до суду за захистом своїх прав.
Колегія суддів відхиляє доводи Скаржників про наявність підстав для звільнення від сплати штрафних санкцій внаслідок настання форс-мажорних обставин з огляду на наступне.
Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
Згідно з частиною 2 статті 14-1 Закону України “Про торгово-промислові палати в Україні” військові дії вважаються форс-мажорними обставинами, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України “Про правовий режим воєнного стану” постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Наразі строк дії режиму воєнного стану в Україні продовжений та діє на час ухвалення судового рішення.
Війна як обставина непереборної сили звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин юридична чи фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання.
Тобто, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але і причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажором та неможливістю виконати конкретне зобов`язання.
Лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 щодо засвідчення форс-мажорних обставин, на який посилаються відповідачі, адресований “всім, кого він стосується”, відтак носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні.
Враховуючи наведене, вказаний лист не підтверджує неможливість виконання зобов`язань саме за договором №ОБП/22/20 від 07.12.2021 у зв`язку з настанням обставин непереборної сили.
Також відповідачами до матеріалів справи наданий Сертифікат №3100-26-0092 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 15.01.2026 №26/05-4, яким засвідчено форс-мажорні обставини: військова агресія російської федерації проти України, тимчасова окупація Російською Федерацією території Якимівської селищної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, здійснений представниками збройних сил російської федерації на початку березня 2022 року, внаслідок чого було знищено складське приміщення ПП “АСКОН” та майно, яке знаходилось в ньому, Приватному підприємству “АСКОН” щодо обов`язку поставити (продати) сільськогосподарську продукцію врожаю 2022 року, а саме ріпак врожаю 2022 року в кількості 857 тон у термін до 15.07.2022 за договором поставки сільськогосподарської продукції врожаю 2022 року №ОБП/22/20 від 07.12.2021.
Оцінюючи такий доказ на предмет наявності підстав для звільнення відповідачів від відповідальності за неналежне виконання зобов`язань за договором №ОБП/22/20 від 07.12.2021, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу сторін на умови указаного вище договору поставки.
Так, за змістом п. 10.1. договору №ОБП/22/20 від 07.12.2021 сторона звільняється від визначеної цим Договором та (або) чинним в Україні законодавством відповідальності за повне чи часткове порушення Договору, якщо вона доведе, що таке порушення сталося внаслідок дії форс-мажорних обставин, визначених у цьому Договорі, за умови, що їх настання було засвідчено у визначеному цим Договором порядку…
Сторона, для якої наступили форс-мажорні обставини, зобов`язана письмово протягом 24 годин з моменту настання цих обставин повідомити іншу Сторону про це, вказати орієнтовний термін дії і закінчення форс-мажорних обставин, а також вжити всіх заходів для зменшення збитків другої Сторони (п. 10.3 договору). 
Згідно з п. 10.7. договору №ОБП/22/20 від 07.12.2021 Сторона, яка прострочила виконання своїх зобов`язань до моменту настання форс-мажорних обставин або несвоєчасно повідомила про їх настання, не вправі посилатись на наявність цих обставин, якщо тільки неповідомлення, в свою чергу, не було наслідком непереборної сили. 
В свою чергу, апеляційний суд наголошує, що матеріали справи не містять повідомлення, направленого відповідачем-1 позивачеві у відповідності до п.п.10.1, 10.3 Договору №ОБП/22/20 від 07.12.2021, про настання форс-мажорних обставин, які перешкоджають виконати зобов`язання за договором поставки сільськогосподарської продукції врожаю 2022 року №ОБП/22/20 від 07.12.2021. 
З урахуванням наведеного, а також погодження сторонами у договорі умови про відсутність у сторони договору права посилатись на наявність форс-мажорних обставин у випадку несвоєчасного повідомлення про їх настання, суд виснує, що відповідачі не мають права посилатися на форс-мажорні обставини у зв`язку з недотриманням останніми умов пункту 10.3 Договору та не повідомлення позивача про настання обставин непереборної сили.
За змістом ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у пунктах 46-50 постанови від 31.08.2022 по справі №910/15264/21 звернув увагу на те, що потрібно розрізняти вчасне повідомлення сторони про виникнення форс-мажорних обставин (яке сторона має зробити у передбачений договором строк) від звернення до ТПП за отриманням сертифікату, яке є можливим лише після порушення виконання зобов`язання. Через це сертифікат ТПП може бути отриманий значно пізніше за дату, коли сторона з`ясувала неможливість виконання договору через вплив форс-мажорних обставин. Саме ж повідомлення про форс-мажор має бути направлено іншій стороні якнайшвидше. Хоча й форс-мажорні обставини впливають, як правило, на одну сторону договору (виконавця), але вони мають негативні наслідки насамперед для іншої сторони договору, яка не отримує його належне виконання. Отже, своєчасне повідомлення іншої сторони про настання форс-мажорних обставин спрямоване на захист прав та інтересів іншої сторони договору, яка буде розуміти, що не отримає вчасно товар (роботи, послуги) та, можливо, зможе зменшити негативні наслідки форс-мажору. Водночас неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про форс-мажорні обставини позбавляє сторону, яка порушила цей обов`язок, права посилатися на ці обставини як на підставу звільнення від відповідальності, якщо це передбачено договором (втрата стороною права посилання на форс-мажор).
Окремо колегія суддів бере до уваги те, що докази, наявні в матеріалах справи, а також твердження відповідачів під час розгляду справи судом першої інстанції підтверджують те, що після початку повномасштабного вторгнення росії на територію України та окупації її територій, ПП «Аскон» зверталося до суду із позовами, змінювало місцезнаходження, а тому мало дієздатність та мало змогу вживати юридично значущі дії від свого імені, в тому числі не було позбавлене можливості повідомити позивача про настання для нього форс-мажору на виконання умов п. 10.3. Договору.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, виходячи що з аналізу умов Договору поставки сільськогосподарської продукції слідує, що сторонами не було погоджено, що продукція, яка є предметом поставки, мала бути вирощена саме на території Якимівської селищної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, яка є тимчасово окупованою територією з 24.02.2022 року. Відповідач-1 не був об`єктивно позбавлений можливості придбати її у інших осіб для виконання своїх зобов`язань з поставки СГ продукції позивачу або ініціювати питання солідарного виконання зобов`язань з поставки продукції позивачу поручителями, зокрема, ТОВ “АСКОН-2007”, яке має у користуванні земельні ділянки, що розташовані на території Київської області. 
Приписами частини 3 ст. 554 ЦК України визначено, що особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Так, законом України “Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України” передбачено, що здійснення господарської діяльності юридичними особами, фізичними особами - підприємцями та фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України (частина 2 ст. 13). Втім, наявність законодавчих обмежень на здійснення господарської діяльності суб`єктами господарювання, місцезнаходження яких зареєстроване на тимчасово окупованих територіях України, не свідчить про втрату такими юридичними особами правосуб`єктності. Юридичні особи з місцезнаходженням на тимчасово окупованій території України зберігають свій український правовий статус, право власності та інші права, а отже можуть виступати стороною у судовому процесі.
Відповідно до положень ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватися зобов`язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість.
Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Тлумачення частини третьої статті 551 ЦК України свідчить, що в ній не передбачено вимог щодо обов`язкової наявності одночасно двох умов, а тому достатнім для зменшення неустойки може бути наявність лише однієї з них.
Відтак, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.
На підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, а також виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, суд, в тому числі, і з власної ініціативи, може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені) до її розумного розміру (аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 925/577/21, від 28.06.2022 у справі № 902/653/21).
Позивач заявив до стягнення з відповідачів штраф за несвоєчасну поставку сільськогосподарської продукції (ріпака врожаю 2022 року), загальною (орієнтовною) вартістю 11 995 200,00 грн, який за умовами договору повинен бути поставлений позивачу у строк до 15 липня 2022 року (тобто у період введення в Україні воєнного стану та тимчасової окупації території, яка до січня 2024 року була адресою місцезнаходження ПП “АСКОН” та де до теперішнього часу зареєстровані відповідач 3 та відповідач 4.
Відповідно до бази даних “Діловодство спеціалізованого суду” у 2023 та 2024 роках Господарським судом Запорізької області ухвалені рішення про стягнення з Держави Російської Федерації на користь ПП “АСКОН” збитків, які були спричинені знищенням майна та бізнесу позивача, а саме справи №908/2427/23 та №908/3826/23. Так, господарським судом у межах указаних справ установлено, що на території Якимівської селищної ради Мелітопольського (раніше Якимівського) району Запорізької області на праві власності ПП “АСКОН” належало 8 об`єктів нерухомого майна, 8 земельних ділянок під будівлями і спорудами та 5 земельних ділянок для ведення товарного сільгоспвиробництва. Також на території Якимівської селищної ради Мелітопольського (раніше Якимівського) району Запорізької області в користуванні на умовах оренди у позивача знаходилися землі площею близького 3692 га на підставі 417 договорів оренди земельних ділянок (паїв). Також судом установлено, що внаслідок дій військових збройних сил Російської Федерації та інших військових формувань, підконтрольних Російській Федерації, на початку березня 2022 року здійснено обстріл смт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області, внаслідок чого було знищено складське приміщення Приватного підприємства “АСКОН”, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, смт. Якимівка, вул. Центральна, буд. 68, та майно, яке знаходилося у ньому. За наслідками розгляду справи №908/3826/23 господарський суд дійшов висновку, що вартість реальних збитків внаслідок пошкодження, втрати та (або) знищення єдиного майнового комплексу Приватного підприємства “АСКОН” (ідентифікаційний код 22120822) станом на 01.09.2023 склала (без урахування ПДВ): 8 762 662,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01.09.2023 (1 USD = 36,5686 грн.) складає 320 438 282,00 грн.
При вирішенні питання про можливість зменшення розміру штрафу, який підлягає стягненню з відповідачів, суд ураховує вказані вище обставини тимчасової окупації Якимівської селищної ради Мелітопольського району Запорізької області, наявність збитків, заподіяних відповідачеві-1 внаслідок тимчасової окупації та пошкодження, втрати, знищення майна Приватного підприємства “АСКОН”, відсутність в матеріалах справи доказів того, що порушення відповідачами зобов`язання завдало збитків позивачеві.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що зменшення розмір штрафу на 50%, та солідарне стягнення суми штрафу, що складає 100 285,80 грн відповідає принципу дотримання балансу інтересів сторін та є таким, що підлягає задоволенню.
Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування судового рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного судового рішення не знайшли свого підтвердження.
За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін.

СУДОВІ ВИТРАТИ
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги Приватного підприємства “АСКОН”, Товариства з обмеженою відповідальністю “АСКОН-2007”, ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.03.2026 у справі №908/3921/25 - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 06.03.2026 у справі №98/3921/25 - залишити без змін.
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. 
Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України. 

Головуючий суддя С.В. Мартинюк

Суддя Ю.В. Фещенко 

Суддя Я.С. Золотарьова