Справа № 308/472/26
Провадження № 2/723/2127/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2026 року м. Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Дедик Н.П.,
за участю секретаря судового засідання Крупчак М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, 
В С Т А Н О В И В:
Акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу. Зазначає, що 20.10.2022 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ТОВ «СЕ Борднетце-Україна» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № АМ11188220. Предметом договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Шкода», державний номерний знак « НОМЕР_1 ». У відповідності до умов вказаного Договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 
06.12.2022 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Фольцваген», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » допустила зіткнення з транспортним засобом «Шкода», державний номерний знак « НОМЕР_1 ». Внаслідок ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови суду відповідача ОСОБА_1 було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення.
З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страхові акти. 
На підставі страхових актів ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 101 685,55грн. Так як, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом, то керуючись ст. ст. 22 та 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» отримало страхове відшкодування у розмірі 79 419,87 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить: 22 265, 55 грн.
Посилаючись на зазначене, позивач вважає, що відповідач зобов`язаний відшкодувати суми сплаченого страхового відшкодування та просить стягнути з відповідача на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» завдані збитки у розмірі 22 265, 55 грн. та 2 422, 40 грн. сплаченого судового збору.
В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. 
Відповідач ОСОБА_1 повторно у судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце слухання справи. Відзив не подавала.
У відповідності ч. 1 ст. 280 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
Судом встановлено, що 20.10.2022 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ТОВ «СЕ Борднетце-Україна» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № АМ11188220. Предметом договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Шкода», державний номерний знак « НОМЕР_1 ». 
06.12.2022 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Фольцваген», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » допустила зіткнення з транспортним засобом «Шкода», державний номерний знак « НОМЕР_1 ». Внаслідок ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. По факту даної пригоди ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, що підтверджується постановою Садгірського районного суду м. Чернівці від 26.12.2022 по справі № 726/1968/22.
Наявність пошкоджень в автомобіля марки «Шкода», державний номерний знак « НОМЕР_1 », підтверджується актом (протоколом) огляду транспортного засобу від 13.02.2022 року, рахунком на оплату № 393 від 14.12.2022 року. 
Відповідно до страхового акта №24007/1 від 20.10.2022 року сума страхового відшкодування складає 101 685, 55 грн., яка була виплачена страховиком згідно платіжної інструкції від 23.12.2022 року № 00087383.
27.08.2024 року ПрАТ Страхова компанія «ПЗУ України» направило ОСОБА_2 претензію № 240007/ІНС від 27.08.2024 про відшкодування шкоди, у зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність була застрахована за полісом обов`язкового страхування, то ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було відшкодовано нанесену нею шкоду у розмірі 79 419,87 грн. 101 685, 55 – 79 419, 87 = 22 265, 55. таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала: 22 265, 55 грн.
Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Відповідно до пункту 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. 
Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до роз`яснень викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). 
Таким чином, різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, повинна сплачувати особа, з вини якої настав страховий випадок, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).  
Згідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).   
Згідно з ст. 993 ЦК України та до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.  
На підставі ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Виходячи з викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу є обґрунтованими і підлягають до задоволення.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору.
На підставі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 993, 1191 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 12, 13, 19, 23, 76, 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (код ЄДРПОУ 20782312) завдані збитки у розмірі 22 265 (двадцять дві тисячі двісті шістдесят п`ять) гривень 55 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (код ЄДРПОУ 20782312) сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя