Справа №549/339/25
Провадження №1-кп/549/26/26

ВИРОК
Іменем України

01 липня 2026 року Чорнухинський районний суд Полтавської області 
в складі:  головуючого-судді ОСОБА_1 
за участю: секретаря судового засідання – ОСОБА_2 
прокурора – ОСОБА_3 
обвинуваченої – ОСОБА_4 
захисника – ОСОБА_5 
розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Чорнухи кримінальне провадження №12025170580000142 від 24.03.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, народилася в с.Новошин Долинського району Івано - Франківської області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 , освіта загальна середня, одружена, не працює, має на утриманні неповнолітню дитину, є особою з інвалідністю ІІ групи, раніше не судима, 

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України,

установив:

Обвинувачена ОСОБА_4 , 23.03.2025, близько 23 год 00 хв, керуючи належному ОСОБА_6 технічно справним автомобілем марки «Nissan X-trail», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по автодорозі сполученням селище Чорнухи - місто Лубни Полтавської області в напрямку м.Лубни в межах населеного пункту Мелехи Чорнухинської територіальної громади Лубенського району Полтавської області, грубо порушуючи вимоги п.п.12.1, 12.2 Правил дорожнього руху(далі – ПДР),- якими визначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, -проявила крайню неуважність до дорожньої обстановки та можливих змін, не забезпечила належну керованість транспортного засобу, хоча повинна була і не мала для цього будь-яких перешкод технічного характеру, втратила керування над транспортним засобом та допустила виїзд автомобіля за межі проїзної частини на ліве узбіччя, що призвело до наїзду на дерево.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «Nissan X-trail» ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота з розривом селезінки, закритої травми грудної клітки з закритими переломами 2-7 ребер зліва зі зміщенням, що супроводжувалось лівобічним гемопневмотораксом, рваної рани тім`яної ділянки голови зліва, струсу головного мозку, які по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя.
Порушення обвинуваченою п.п.12.1, 12.2 ПДР з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.
ОСОБА_4 мала технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді, для чого у неї не було будь яких перешкод технічного характеру.
Своїми діями ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.286-1 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяли потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
Сама ОСОБА_4 вину визнала повністю, щиро кається, фактичних обставин не оспорює, висловлювала жаль з приводу вчиненого.
Суду показала, що вона дійсно, в ніч з 22 на 23 березня 2025 року вживала алкогольні напої до чотирьох ранку. У доньки був день народження. Ввечері 23 березня вона пішла до господарства батьків в с.Мелехи, оскільки вони поїхали в іншу місцевість, а треба було доглянути домашніх тварин. Ще було видно. По дорозі зупинився ОСОБА_7 і запропонував підвезти. Вони поїхали спочатку до заправки в с.Галяве, де потерпілий придбав пиво та вжив його. У зв`язку з цим в подальшому вона сіла за кермо. Розуміла, що напередодні вживала алкогольні напої і могла перебувати в стані алкогольного сп`яніння.
Повертаючись не впоралася з керуванням в с.Мелехи, допустила зіткнення з деревом внаслідок чого потерпілий і вона отримали тілесні ушкодження.
У зв`язку з отриманими травмами перенесла декілька операційних втручань, має другу групу інвалідності, потребує подальшого лікування.
Події ДТП пам`ятає частково. Після удару побачила, що у неї обидві руки переламані, спина дуже горіла від болю. В подальшому прийшла до свідомості вже у лікарні.
Беручи до уваги те, що показання обвинуваченої відповідають викладеним в обвинувальному акті фактичним обставинам цього злочину, які іншими учасниками судового провадження також не оспорюються, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч.3 ст.349 КПК Українисуд вважає доведеним поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_4 .
При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченої, ступінь тяжкості вчиненого нею злочину та обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання.
За приписами ч.2 ст.62 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання", суди, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб вчинення, кількість епізодів, характер і ступінь тяжкості наслідків тощо).
Крім того, відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", при призначенні покарання обвинуваченому за ч.2 ст.286 КК України судом враховується не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених порушень правил безпеки дорожнього руху, його ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.
ОСОБА_4 вчинила тяжкий злочин з необережності грубо порушив ПДР керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, наслідком якого стало заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не знаходиться, висловлювала щирий жаль із приводу вчиненого, є особою з інвалідністю, критично ставиться до своїх дій і усвідомлює їх протиправність, готова нести відповідальність згідно із законом.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, на підставі ст.66 КК України суд визнає вчинення злочину вперше, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, що обтяжують покарання, відсутні.
Згідно з ч.1 ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частиницього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частиницього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частиніцього Кодексу. 
На підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частиницього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Виходячи зі змісту ст.69 КК Українипризначення більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції відповідної норми, можливе у тому випадку, коли встановлені у справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було б явно несправедливим.
Верховний суд у своїх постановах неодноразово вказував, що підставами для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, визнані дві групи факторів, які характеризують як вчинений злочин, так і особу винного та мають враховуватися в їх сукупності, а саме:
а) наявність кількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину;
б) дані, які певним чином характеризують особу винного.
Санкція ч.2 ст.286-1 КК Українипередбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до восьми років.
Враховуючи вищенаведене в сукупності, обставини та наслідки скоєного, відомості, які характеризують особу обвинуваченої - стан її здоров`я, потребу у постійному лікуванні та оперативних втручаннях, позитивну характеристику по місцю проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, вперше притягнення до кримінальної відповідальності, повне визнання своєї вини, критичну оцінку своїх дій, бажання виправити ситуацію подальшою правомірною поведінкою, усвідомлення наслідків свого діяння, настання яких не бажала, думку потерпілого, який у письмових заявах повідомляв про відсутність будь яких претензій до обвинуваченої і просив не позбавляти її волі, досудову доповідь органу пробації, відповідно до якої ризик вчинення обвинуваченою повторного кримінального правопорушення і ризик небезпеки для суспільства визначено як середній, виправлення можливе без ізоляції від суспільства, наявність вищевказаних декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд дійшов висновку, що такі наведені обставини в сукупності є винятковими, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і ступінь небезпечності ОСОБА_4 для суспільства та утворюють підставу для призначення обвинуваченій покарання із застосуванням ст.69 ККУкраїниперейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.2 ст.286-1 КК України, тобто у виді штрафу.
Саме таке реальне покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як нею так і іншими особами, відповідатиме принципам законності, справедливості, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.
Вирішуючи питання щодо призначення ОСОБА_4 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд, враховуючи як особу обвинуваченої, так і суспільно-небезпечні наслідки, що настали внаслідок її кримінально протиправних дій у виді спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, що безпосередньо впливає на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характер порушених ПДР, дійшов висновку, що обвинуваченій необхідно призначити покарання, крім основного покарання із застосуванням ст.69 КК України, ще й додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 5 років.
Правилами дорожнього рухуУкраїни регламентований єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, якого повинні неухильно дотримуватися усі його учасники, оскільки автомобіль є джерелом підвищеної небезпеки. 
Враховуючи допущене обвинуваченою грубе порушення правил дорожнього руху, призначення основного покарання із застосуванням ст.69 КК Українибез застосування додаткового покарання не буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої, попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень проти безпеки руху та експлуатації транспорту.
Захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна, який застосований ухвалою слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 27.03.2025 щодо автомобіля «Nissan X- trail», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що зареєстрований за ОСОБА_6 , підлягає скасуванню (т.1, а.п.119-120).
Відповідно до ст.100 КПК України речові докази у справі:
1) автомобіль марки «Nissan X- trail», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на території сектору поліцейської діяльності №2 відділу поліції №1 Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області - повернутиОСОБА_6 ;
2) два скляних флакони з кров`ю ОСОБА_4 та два скляних флакони з кров`ю ОСОБА_7 , які зберігаються в Полтавському бюро СМЕ – знищити (т.1, а.п.124).
Відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави 4457 грн процесуальних витрат, пов`язаних з залученням експертів (т.1, а.п.125-126).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 368, 370 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, і призначити їй покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 3000 (три тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк п`ять років.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 27.03.2025 щодо автомобіля «Nissan X- trail», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що зареєстрований за ОСОБА_6 . 
Після набрання вироком суду законної сили речові докази: 
1) автомобіль марки «Nissan X-trail», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на території сектору поліцейської діяльності №2 відділу поліції №1 Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області - повернутивласнику ОСОБА_6 ;
2) два скляних флакони з кров`ю ОСОБА_4 та два скляних флакони з кров`ю ОСОБА_7 , які зберігаються в Полтавському бюро СМЕ – знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП – НОМЕР_2 , на користь держави 4457 гривень процесуальних витрат, пов`язаних з залученням експертів
Вирок може бути оскаржений, з урахуванням обмежень, передбачених ч.2 ст.394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Чорнухинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. 

Суддя ОСОБА_1