154/1768/26 
2/154/1264/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
заочне
09 червня 2026 року м. Володимир

Володимирський міський суд Волинської області
у складі: головуючого - судді Вітера І.Р.,
з участю секретаря судового засідання Багдасарової Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
30 квітня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 55 997,96 грн.
Стислий виклад позовних вимог.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29 квітня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено договір № 104121113.
Позивач зазначив, що за умовами цього договору первісний кредитор зобов`язався надати відповідачці грошові кошти у кредит, а відповідачка зобов`язалась повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання у строки і на умовах, визначених договором.
За доводами позивача, сума кредиту за договором становила 17 100,00 грн. Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів, нараховувались за ставкою 66,00 % річних на фактичну заборгованість за кредитом, а протягом решти строку кредитування - за стандартною процентною ставкою 220,00 % річних від фактичного залишку кредиту, починаючи з другого розрахункового періоду.
Позивач посилався на те, що договір було укладено в електронній формі в особистому кабінеті відповідачки, створеному в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця. Акцепт пропозиції про укладення договору був здійснений із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилався кредитодавцем на мобільний телефонний номер позичальниці.
Також позивач вказав, що кредитні кошти були надані відповідачці безготівково, шляхом переказу коштів на картковий рахунок, реквізити якого були зазначені відповідачкою при укладенні договору.
29 грудня 2025 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір факторингу № 29-12/2025/Т, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 104121113 від 29 квітня 2025 року.
Позивач зазначив, що відповідачка належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, заборгованість не погасила, проценти за користування кредитними коштами не сплатила, у зв`язку з чим станом на день формування позовної заяви утворилась заборгованість у загальному розмірі 55 997,96 грн.
Згідно з розрахунком, наведеним у позовній заяві, загальна заборгованість складається із: заборгованості за основним зобов`язанням, тобто тілом кредиту, - 15 048,00 грн; заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 11 419,95 грн; заборгованості за нарахованими процентами згідно з кредитним договором з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості - 9 044,21 грн; заборгованості за пенею та/або штрафами - 8 515,80 грн; заборгованості за комісіями - 0,00 грн; інфляційних збитків - 0,00 грн; нарахованих 3 % річних - 0,00 грн.
У позовній заяві ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором № 104121113 від 29 квітня 2025 року у розмірі 55 997,96 грн, судовий збір у розмірі 2 662,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн.
Процесуальні дії та рішення у справі.
Ухвалою від 07 травня 2026 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у судове засідання.
Представник позивача у судове засідання не з`явився. У позовній заяві позивач просив розгляд справи проводити за відсутності його представника, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась. У матеріалах справи наявна розписка про отримання відповідачкою рекомендованого поштового повідомлення, що підтверджує її повідомлення про розгляд справи у встановленому законом порядку. Причин неявки до суду відповідачка не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності або про відкладення розгляду справи не подала.
Своїм правом на подання відзиву, доказів на спростування позовних вимог та заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження відповідачка не скористалась.
З урахуванням неявки відповідачки, її належного повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, неподання нею відзиву та відсутності заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, суд відповідно до статей 223, 280 ЦПК України постановив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Фактичні обставини справи, встановлені судом за доказами сторін.
З наданої позивачем копії договору про споживчий кредит № 104121113, індивідуальна частина, вбачається, що договір датований 29 квітня 2025 року та укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» і ОСОБА_1 .
У преамбулі договору зазначено дані позичальниці: ОСОБА_1 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 0712 31 січня 2019 року, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер мобільного телефону: НОМЕР_3 .
Відповідно до пункту 1.1 договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених договором, на строк, визначений пунктом 1.3 договору, надати позичальниці грошові кошти у сумі, визначеній у пункті 1.2 договору, у кредит, а позичальниця зобов`язалась повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом відповідно до графіка платежів і виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та у строки, визначені договором. У цьому ж пункті договору зазначено, що кредит надається з метою задоволення потреб позичальниці, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника.
Згідно з пунктом 1.2 договору сума, тобто загальний розмір кредиту, становить 17 100,00 грн.
Відповідно до пункту 1.3 договору кредит надається загальним строком на 345 днів за умови виконання позичальницею графіка платежів, з 29 квітня 2025 року, тобто з дати надання кредиту.
Згідно з пунктом 1.4 договору повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту, комісії за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) та процентів за користування кредитом має здійснюватися позичальницею зі встановленою періодичністю відповідно до графіка платежів, наведеного у додатку № 1 до договору. Остаточний термін повернення кредиту, сплати комісій та процентів за користування кредитом, за умови дотримання графіка платежів, визначено 09 квітня 2026 року.
У пункті 1.5 договору зазначено, що загальні витрати позичальниці за кредитом складають 54 693,75 грн. Денна процентна ставка складає 0,93 %. Орієнтовна реальна річна процентна ставка дорівнює 3 327,30 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальниці складає 71 793,75 грн.
Відповідно до пункту 1.5.1 договору комісія за надання кредиту становить 1 026,00 грн та нараховується за ставкою 6,00 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.
Згідно з пунктом 1.5.2 договору комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) за весь строк кредитування становить 26 334,00 грн та нараховується за ставкою 7,00 % від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період, крім останнього періоду, що встановлені графіком платежів.
Відповідно до пункту 1.5.3 договору проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів, нараховуються за ставкою 66,00 % річних на фактичну заборгованість за кредитом.
Згідно з пунктом 1.5.4 договору та паспортом споживчого кредиту проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 220,00 % річних від фактичного залишку кредиту. База для нарахування процентів визначена як фактична кількість днів у місяці та 365 днів у році.
У договорі визначено, що проценти за користування кредитом є платою за користування позичальницею кредитними коштами та нараховуються кредитодавцем щоденно на фактичний залишок заборгованості в межах строку кредитування. Також у договорі наведено визначення неустойки (штрафу, пені) як грошової суми, яку позичальниця повинна сплатити кредитодавцю у разі порушення зобов`язань, передбачених договором.
Відповідно до пункту 2.1 договору кредитні кошти надаються позичальниці безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_4 .
Згідно з пунктом 2.2 договору позичальниця сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту, комісію за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених у пунктах 1.5.1, 1.5.2, 1.5.3, 1.5.4 договору.
У договорі також зазначено, що тарифи, розміри комісій, процентів та будь-яких інших винагород кредитодавця залишаються незмінними і застосовуються протягом усього строку дії договору, а отримання позичальницею додаткових та/або супутніх послуг третіх осіб для укладення договору не вимагається.
З наданого позивачем графіка платежів, який є додатком № 1 до договору про споживчий кредит № 104121113 від 29 квітня 2025 року, вбачається, що 29 квітня 2025 року передбачено видачу кредиту у сумі 17 100,00 грн.
Графіком платежів визначено 23 періодичні платежі з датами сплати з 14 травня 2025 року по 09 квітня 2026 року. Перший платіж на 14 травня 2025 року становить 1 489,80 грн і включає 463,80 грн процентів за користування кредитом та 1 026,00 грн комісії за надання кредиту. Подальші платежі визначені переважно кожні 15 днів та включають частину погашення суми кредиту, проценти за користування кредитом і комісію за обслуговування кредитної заборгованості.
Згідно з підсумком графіка платежів, усього за строк кредитування 345 днів передбачено: сума кредиту за договором - 17 100,00 грн, проценти за користування кредитом - 27 333,75 грн, комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 26 334,00 грн, комісія за надання кредиту - 1 026,00 грн, реальна річна процентна ставка - 3 327,30 %, загальна вартість кредиту - 71 793,75 грн.
З наданої позивачем заяви на отримання кредиту № 104121113, яка є додатком № 2 до договору, вбачається, що заяву створено 29 квітня 2025 року на сайті tengo.ua. У заяві зазначено дані заявниці: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , стать - жінка, вік - 52 роки, номер мобільного телефону НОМЕР_3 , електронна пошта ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 0712 31 січня 2019 року, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
У заяві на отримання кредиту зазначено, що заявниця просила ТОВ «МІЛОАН» надати їй кредит для задоволення особистих потреб у сумі 17 100,00 грн у гривні, на загальний строк кредитування 345 днів. Умовами, наведеними у заяві, передбачено процентну ставку протягом першого розрахункового періоду 66,00 % річних, процентну ставку протягом решти строку кредитування 220,00 % річних, комісію за надання кредиту 6,00 % від суми кредиту, а також комісію за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) за ставкою 7,00 % від суми кредиту за кожний розрахунковий період, крім останнього періоду, що встановлені графіком платежів.
У заяві також зазначено платіжну картку позичальниці, на яку мала бути перерахована сума кредиту: MASTERCARD CREDIT WORLD BLACK НОМЕР_4 , банк, що випустив картку, - pb.
З наданих позивачем додаткових контактних даних позичальниці для взаємодії за кредитним договором вбачається, що кредитодавцю були надані контактні номери телефонів, у тому числі номер НОМЕР_3 , який також зазначений у договорі та заяві на отримання кредиту.
З наданого позивачем паспорта споживчого кредиту № 104121113 вбачається, що кредитодавцем зазначено ТОВ «МІЛОАН», місцезнаходження: 04107, м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21, адреса офіційного вебсайту - tengo.ua.
У паспорті споживчого кредиту визначено основні умови кредитування: тип кредиту - кредит, сума кредиту - 17 100,00 грн, строк кредитування - 345 днів, мета отримання кредиту - задоволення потреб позичальниці, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника, спосіб надання кредиту - безготівково на рахунок з використанням карти, забезпечення кредиту не вимагається.
У паспорті споживчого кредиту зазначено, що процентна ставка протягом першого розрахункового періоду становить 66,00 % річних, протягом решти строку кредитування - 220,00 % річних, тип процентної ставки - фіксована.
У паспорті споживчого кредиту також зазначено, що комісія за надання кредиту становить 1 026,00 грн та нараховується за ставкою 6,00 % від суми кредиту одноразово, а комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) за весь строк кредитування становить 26 334,00 грн і нараховується за ставкою 7,00 % від суми кредиту за кожний розрахунковий період, крім останнього періоду, встановленого графіком платежів.
У паспорті споживчого кредиту вказано загальні витрати за кредитом у розмірі 54 693,75 грн, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом - 71 793,75 грн, реальну річну процентну ставку - 3 327,30 % річних.
У розділі 6 паспорта споживчого кредиту щодо наслідків прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит зазначено, що пеня відсутня. Також зазначено, що у разі прострочення може нараховуватись штраф у розмірі 1 000,00 грн за кожний випадок порушення, тобто невиконання або неналежного виконання зобов`язання зі сплати платежів у визначені графіком платежів дати.
З протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису щодо паспорта споживчого кредиту вбачається, що результат перевірки підпису - «Підпис створено та перевірено успішно. Цілісність даних підтверджено». Підписувачем зазначено ОСОБА_2 , генерального директора ТОВ «МІЛОАН», час підпису - 30 квітня 2025 року о 14 год. 08 хв. 49 сек.
У паспорті споживчого кредиту міститься відмітка про його підписання ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором 130010.
З протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису щодо договору про споживчий кредит вбачається, що результат перевірки підпису - «Підпис створено та перевірено успішно. Цілісність даних підтверджено». Підписувачем зазначено ОСОБА_2 , генерального директора ТОВ «МІЛОАН», час підпису - 30 квітня 2025 року о 14 год. 10 хв. 18 сек.
У договорі про споживчий кредит міститься відмітка про його підписання ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором 282420.
З наданої позивачем довідки ТОВ «МІЛОАН» про ідентифікацію вбачається, що ТОВ «МІЛОАН» підтвердило ідентифікацію клієнта ОСОБА_1 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , з якою укладено договір № 104121113 від 29 квітня 2025 року.
У цій довідці зазначено, що акцепт договору позичальницею, тобто підписання аналогом електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора, здійснено одноразовим ідентифікатором 282420, дата відправки ідентифікатора позичальниці - 30 квітня 2025 року о 14 год. 10 хв. 17 сек., номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор, - НОМЕР_3.
З наданої позивачем анкети-заяви на кредит № 104121113 вбачається, що заявка була створена 29 квітня 2025 року. У ній зазначено суму кредиту 17 100,00 грн, строк кредиту 15 днів з 29 квітня 2025 року, дату повернення кредиту 14 травня 2025 року, суму до повернення 71 793,75 грн, а також дані позичальниці, її адресу реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , освіта - вища, соціальний статус - фермер, місце роботи - ПП «ВЕЛКОМ НК», щомісячні доходи - 8 000,00 грн.
У цій же анкеті-заяві відображено процес оформлення та розгляду заяви № 104121113, зокрема: заповнення заяви 29 квітня 2025 року, автоматичну перевірку, перевірку у бюро кредитних історій, скоринг, підписання паспорта кредиту 30 квітня 2025 року о 14 год. 08 хв. 49 сек., підписання договору 30 квітня 2025 року о 14 год. 10 хв. 18 сек.
З наданої позивачем квитанції про виплату вбачається, що 30 квітня 2025 року о 14 год. 10 хв. здійснено платіжну операцію на суму 17 100,00 грн з призначенням платежу: «Кошти згідно договору 104121113».
У квитанції зазначено ID операції 2637553245, Order ID 6c598203-e12a-421c-9115-0ae94ddd0ab4_638816190, ідентифікатор еквайра 212452485, платіжний пристрій - АТ КБ «ПриватБанк», ідентифікатор платіжного пристрою I0240BJ1.
Платником у квитанції зазначено ТОВ «МІЛОАН» (ТМ Tengo), код ЄДРПОУ 40484607, IBAN НОМЕР_5 . Отримувачем зазначено платіжну систему MASTERCARD, номер платіжного інструменту НОМЕР_6, банк - АТ КБ «ПриватБанк».
Зазначений у квитанції номер платіжного інструменту отримувача НОМЕР_6 узгоджується з номером платіжної картки позичальниці, зазначеним у заяві на отримання кредиту № 104121113, а саме MASTERCARD CREDIT WORLD BLACK НОМЕР_4 .
Отже, надана квитанція містить відомості про перерахування 30 квітня 2025 року кредитних коштів у сумі 17 100,00 грн за договором № 104121113 на платіжний інструмент, зазначений позичальницею під час оформлення заявки на отримання кредиту.
З наданої позивачем відомості ТОВ «МІЛОАН» про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 104121113 вбачається, що 30 квітня 2025 року за цим договором відображено надання кредиту у сумі 17 100,00 грн та нарахування комісії за надання кредиту у сумі 1 026,00 грн.
У період з 01 травня 2025 року по 14 травня 2025 року у відомості відображено щоденне нарахування процентів згідно з пунктом 1.5.3 договору у сумі 30,92 грн. 14 травня 2025 року відображено сплату процентів за кредитом у сумі 432,88 грн та сплату комісії за надання кредиту у сумі 1 026,00 грн.
Починаючи з 15 травня 2025 року, у відомості відображено нарахування процентів згідно з пунктом 1.5.4 договору та нарахування комісії за обслуговування кредиту. Так, 15 травня 2025 року нараховано проценти у сумі 103,07 грн та комісію за обслуговування кредиту у сумі 1 197,00 грн.
29 травня 2025 року у відомості відображено сплату комісії за обслуговування кредиту у сумі 1 197,00 грн, сплату процентів за кредитом у сумі 1 546,05 грн та сплату тіла кредиту у сумі 342,00 грн. Після цього, з 30 травня 2025 року, проценти згідно з пунктом 1.5.4 договору нараховувались у сумі 101,01 грн на день, а також знову відображено нарахування комісії за обслуговування кредиту у сумі 1 197,00 грн.
13 червня 2025 року у відомості зазначено сплату процентів за кредитом у сумі 1515,15 грн, сплату тіла кредиту у сумі 342,00 грн та сплату комісії за обслуговування кредиту у сумі 1 197,00 грн. Після цього, з 14 червня 2025 року, проценти за користування кредитом згідно з пунктом 1.5.4 договору нараховувались у сумі 98,95 грн на день, а також 14 червня 2025 року знову нараховано комісію за обслуговування кредиту у сумі 1 197,00 грн.
28 червня 2025 року у відомості відображено сплату процентів за кредитом у сумі 1484,25 грн, сплату тіла кредиту у сумі 342,00 грн та сплату комісії за обслуговування кредиту у сумі 1 197,00 грн. Після цього, з 29 червня 2025 року, проценти згідно з пунктом 1.5.4 договору нараховувались у сумі 96,88 грн на день, а також 29 червня 2025 року нараховано чергову комісію за обслуговування кредиту у сумі 1 197,00 грн.
13 липня 2025 року у відомості зазначено сплату комісії за обслуговування кредиту у сумі 1 197,00 грн, сплату процентів за кредитом у сумі 1 453,20 грн та сплату тіла кредиту у сумі 342,00 грн. Після цього, з 14 липня 2025 року, проценти згідно з пунктом 1.5.4 договору нараховувались у сумі 94,82 грн на день, а також 14 липня 2025 року нараховано комісію за обслуговування кредиту у сумі 1 197,00 грн.
28 липня 2025 року відображено сплату процентів за кредитом у сумі 1 422,30 грн, сплату тіла кредиту у сумі 342,00 грн та сплату комісії за обслуговування кредиту у сумі 1197,00 грн. Після цього, з 29 липня 2025 року, проценти згідно з пунктом 1.5.4 договору нараховувались у сумі 92,76 грн на день.
З 13 серпня 2025 року у відомості, крім процентів за користування кредитом згідно з пунктом 1.5.4 договору, відображено також нарахування процентів згідно з пунктом 4.2 договору у сумі 17,10 грн на день. 14 серпня 2025 року зазначено сплату процентів за порушення зобов`язання у сумі 34,20 грн, сплату процентів за кредитом у сумі 1 391,40 грн, сплату тіла кредиту у сумі 342,00 грн та сплату нестандартної комісії за обслуговування кредиту у сумі 1 197,00 грн.
Надалі у відомості продовжувалось щоденне нарахування процентів згідно з пунктом 1.5.4 договору, а також, починаючи з 28 серпня 2025 року, знову відображено нарахування процентів згідно з пунктом 4.2 договору у сумі 17,10 грн. 30 серпня 2025 року у відомості зазначено нарахування штрафу згідно з пунктом 4.1 договору у сумі 1 000,00 грн.
У подальшому у відомості відображено продовження нарахування процентів згідно з пунктом 1.5.4 договору, процентів згідно з пунктом 4.2 договору, а також періодичне нарахування комісії за обслуговування кредиту у сумі 1 197,00 грн. Зокрема, штрафи згідно з пунктом 4.1 договору у сумі 1 000,00 грн кожен відображені 14 вересня 2025 року, 29 вересня 2025 року, 14 жовтня 2025 року та 29 жовтня 2025 року.
Починаючи з 07 листопада 2025 року, у відомості після попередніх нарахувань процентів згідно з пунктом 4.2 договору у різних щоденних сумах відображено нарахування процентів згідно з пунктом 1.5.4 договору без подальшого зазначення нових платежів позичальниці. 11 листопада 2025 року, 26 листопада 2025 року, 11 грудня 2025 року та 26 грудня 2025 року у відомості відображено чергові нарахування комісії за обслуговування кредиту у сумі 1 197,00 грн.
29 грудня 2025 року у відомості ТОВ «МІЛОАН» відображено списання процентів за порушення зобов`язання за рахунок фінансового результату у сумі 3 515,80 грн, списання процентів за рахунок фінансового результату у сумі 11 131,35 грн, списання тіла кредиту за рахунок фінансового результату у сумі 11 970,00 грн, списання штрафу за порушення зобов`язання за рахунок фінансового результату у сумі 5 000,00 грн, списання тіла кредиту за рахунок фінансового результату у сумі 3 078,00 грн, списання комісії за обслуговування кредиту за рахунок фінансового результату у сумі 1 197,00 грн, списання нестандартної комісії за обслуговування кредиту за рахунок фінансового результату у сумі 10 773,00 грн, дохід від відступлення права вимоги за кредитом у сумі 5 681,39 грн, кошти, отримані від відступлення кредиту, у сумі 5 681,39 грн, а також списання процентів за рахунок фінансового результату у сумі 288,60 грн.
Загалом із відомості ТОВ «МІЛОАН» про щоденні нарахування та погашення вбачається, що після надання кредиту у сумі 17 100,00 грн позичальниця у період з 14 травня 2025 року по 14 серпня 2025 року здійснювала платежі на погашення процентів, комісій та частини тіла кредиту, зокрема тіла кредиту - по 342,00 грн у визначені графіком дати. У подальшому у відомості відображено нарахування процентів, комісій, процентів за порушення зобов`язання та штрафів, а 29 грудня 2025 року - операції зі списання відповідних сум за рахунок фінансового результату та відступлення права вимоги за кредитом.
З наданої позивачем копії договору факторингу № 29-12/2025/Т від 29 грудня 2025 року вбачається, що цей договір укладено між ТОВ «МІЛОАН» як клієнтом та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» як фактором.
За умовами договору факторингу ТОВ «МІЛОАН» відступило, а ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло права грошової вимоги до боржників, визначених у відповідному реєстрі боржників.
З акта приймання-передачі Реєстру боржників для друку від 29 грудня 2025 року та акта приймання-передачі Реєстру боржників в електронному вигляді від 29 грудня 2025 року вбачається, що ТОВ «МІЛОАН» передало, а ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» прийняло Реєстр боржників за договором факторингу № 29-12/2025/Т. У цих актах зазначено, що кількість боржників за реєстром становить 2646 осіб, а загальна сума заборгованості за реєстром - 39 559 729,19 грн.
З додаткової угоди № 1 від 30 грудня 2025 року до договору факторингу № 29-12/2025/Т від 29 грудня 2025 року вбачається, що сторони у зв`язку з виявленням технічної помилки внесли зміни до додатка № 3, тобто Реєстру боржників для друку, виклавши його у новій редакції.
З витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 29-12/2025/Т від 29 грудня 2025 року, в редакції додаткової угоди № 1 від 30 грудня 2025 року, вбачається, що до цього реєстру включено боржницю ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за договором про споживчий кредит № 104121113. У витягу зазначено суму виданого кредиту 17 100,00 грн, заборгованість за кредитом 15 048,00 грн, заборгованість за процентами 11419,95 грн, заборгованість за комісією за обслуговування кредиту 11 970,00 грн, заборгованість за неустойкою та/або процентами за порушення грошового зобов`язання 8 515,80 грн, загальна сума заборгованості - 46 953,75 грн.
Отже, надані позивачем документи містять відомості про перехід до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 104121113.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що розрахунок складено щодо договору № 104121113, дата укладення договору - 29 квітня 2025 року, первісний позичальник - ОСОБА_1 , відступлення права вимоги за кредитним договором зазначено станом на 29 грудня 2025 року, дата відступлення права вимоги - 30 грудня 2025 року. Розрахунок сформований за період з 30 грудня 2025 року по 27 квітня 2026 року.
У розрахунку зазначено, що заборгованість за кредитним договором на дату відступлення права вимоги станом на 30 грудня 2025 року становила 35 533,75 грн та складалась із: заборгованості за тілом кредиту - 15 048,00 грн, заборгованості за процентами - 11 419,95 грн, заборгованості за комісіями - 11 970,00 грн, пені/штрафу - 8515,80 грн, 3 % річних - 0,00 грн, інфляційних збитків - 0,00 грн.
У розрахунку також зазначено, що заборгованість, кредитором стягнення якої після відступлення права вимоги не пред`явлено, становить 0,00 грн.
Окремо у розрахунку наведено нарахування за період після відступлення права вимоги. Зокрема, на суму заборгованості за кредитом 15 048,00 грн за період з 30 грудня 2025 року по 08 квітня 2026 року, тобто за 100 днів, нараховано 9 044,21 грн процентів, унаслідок чого загальна сума заборгованості за процентами за цей період у розрахунку визначена у розмірі 20 464,16 грн.
Відомості про зарахування кредитором сплачених позичальницею коштів у розрахунку зазначені у нульових значеннях, а саме: тіло кредиту - 0,00 грн, відсотки - 0,00 грн, комісія - 0,00 грн, пеня/штраф - 0,00 грн, 3 % річних - 0,00 грн, інфляційні збитки - 0,00 грн.
Згідно з підсумковою таблицею розрахунку, загальна заборгованість станом на дату його складення становить 55 997,96 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 15 048,00 грн, заборгованість за відсотками - 20 464,16 грн, заборгованість за комісією - 11 970,00 грн, пеня/штраф - 8 515,80 грн, 3 % річних - 0,00 грн, інфляційні збитки - 0,00 грн.
Застосовані судом норми права, мотиви та висновки суду.
Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Застосовуючи зазначену норму до обставин цієї справи, суд враховує, що позивач повинен довести обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а відповідачка має право подати відзив, заперечення, докази погашення заборгованості або власний контррозрахунок. Відповідачка таким процесуальним правом не скористалась.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Застосовуючи зазначену норму до обставин справи, суд виходить із заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за договором № 104121113 від 29 квітня 2025 року у загальному розмірі 55 997,96 грн, однак перевіряє обґрунтованість кожної складової цієї заборгованості за наданими доказами.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Суд оцінює надані позивачем письмові докази, зокрема кредитний договір із додатками, паспорт споживчого кредиту, заяву на отримання кредиту, довідку про ідентифікацію, квитанцію про перерахування кредитних коштів, графік платежів, відомість первісного кредитора про щоденні нарахування та погашення, розрахунок заборгованості, договір факторингу, акти приймання-передачі реєстру боржників та витяг із реєстру боржників.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Неподання відповідачкою відзиву та контррозрахунку саме по собі не є безумовною підставою для задоволення позову, однак за відсутності заперечень відповідачки суд перевіряє, чи підтверджені позовні вимоги належними та допустимими доказами, поданими позивачем.
Щодо укладення кредитного договору в електронній формі.
Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У цій справі позивач посилається на те, що між первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН» та відповідачкою ОСОБА_1 виникли договірні правовідносини на підставі договору про споживчий кредит № 104121113, укладеного в електронній формі.
Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
З наданих суду доказів вбачається, що договір про споживчий кредит № 104121113 містить істотні умови кредитного договору, зокрема суму кредиту, строк кредитування, порядок повернення кредиту, розмір і порядок сплати процентів, комісій, графік платежів, відповідальність сторін та порядок укладення договору в електронній формі.
Відповідно до частини першої статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до частини дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є, зокрема, використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Застосовуючи наведені норми до обставин справи, суд враховує, що у договорі зазначені ідентифікаційні дані відповідачки, її РНОКПП, паспортні дані, адреса проживання, номер телефону, електронна пошта та реквізити платіжної картки. Договір містить відмітку про його підписання ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором 282420. Паспорт споживчого кредиту містить відмітку про підписання одноразовим ідентифікатором 130010.
Довідкою ТОВ «МІЛОАН» про ідентифікацію підтверджено, що акцепт договору позичальницею здійснено шляхом підписання аналогом електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора 282420, який 30 квітня 2025 року о 14 год. 10 хв. 17 сек. був направлений на номер телефону відповідачки НОМЕР_3 .
Протоколи створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису підтверджують підписання паспорта споживчого кредиту та договору зі сторони ТОВ «МІЛОАН» уповноваженою особою товариства.
Отже, наданими доказами підтверджено укладення між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 договору про споживчий кредит № 104121113 в електронній формі, яка прирівнюється до письмової форми договору.
Щодо умов кредитного договору.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Застосовуючи зазначену норму до обставин справи, суд встановив, що за пунктом 1.1 договору кредитодавець зобов`язався надати позичальниці грошові кошти у кредит, а позичальниця зобов`язалась повернути кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом відповідно до графіка платежів.
Відповідно до пункту 1.2 договору сума кредиту становить 17 100,00 грн.
Згідно з пунктом 1.3 договору кредит надається загальним строком на 345 днів з 29 квітня 2025 року за умови виконання позичальницею графіка платежів.
Відповідно до пункту 1.4 договору повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту, комісії за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) та процентів за користування кредитом має здійснюватися позичальницею відповідно до графіка платежів, наведеного у додатку № 1 до договору. Остаточний термін повернення кредиту, сплати комісій та процентів за користування кредитом визначено 09 квітня 2026 року.
Згідно з пунктом 1.5 договору загальні витрати позичальниці за кредитом складають 54 693,75 грн, денна процентна ставка складає 0,93 %, орієнтовна реальна річна процентна ставка - 3 327,30 % річних, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальниці - 71793,75 грн.
Відповідно до пункту 1.5.1 договору комісія за надання кредиту становить 1 026,00 грн та нараховується за ставкою 6,00 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.
Відповідно до пункту 1.5.2 договору комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) за весь строк кредитування становить 26 334,00 грн та нараховується за ставкою 7,00 % від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період, крім останнього періоду, що встановлені графіком платежів.
Згідно з пунктом 1.5.3 договору проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду нараховуються за ставкою 66,00 % річних на фактичну заборгованість за кредитом.
Відповідно до пункту 1.5.4 договору проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 220,00 % річних від фактичного залишку кредиту, починаючи з другого розрахункового періоду.
Отже, договором передбачено обов`язок відповідачки повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісію за надання кредиту та комісію за обслуговування кредиту відповідно до погодженого сторонами графіка платежів.
Щодо факту надання кредитних коштів.
Відповідно до пункту 2.1 договору кредитні кошти надаються позичальниці безготівково на рахунок з використанням картки НОМЕР_4 .
З наданої суду квитанції про виплату вбачається, що 30 квітня 2025 року о 14 год. 10 хв. ТОВ «МІЛОАН» здійснило платіжну операцію на суму 17 100,00 грн з призначенням платежу: «Кошти згідно договору 104121113». Отримувачем зазначено платіжну систему MASTERCARD, номер платіжного інструменту НОМЕР_6.
Номер платіжного інструменту, зазначений у квитанції, узгоджується з номером платіжної картки, зазначеної відповідачкою у заяві на отримання кредиту, а саме MASTERCARD CREDIT WORLD BLACK НОМЕР_4 .
Отже, факт надання відповідачці кредитних коштів у сумі 17 100,00 грн підтверджений належними письмовими доказами.
Щодо виконання відповідачкою графіка платежів.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Застосовуючи зазначену норму до обставин справи, суд враховує, що відповідачка була зобов`язана здійснювати платежі у розмірі та строки, визначені графіком платежів.
З графіка платежів вбачається, що відповідачка мала здійснювати платежі кожні 15 днів, починаючи з 14 травня 2025 року до 09 квітня 2026 року. Загальна вартість кредиту за графіком становила 71 793,75 грн, з яких: тіло кредиту - 17 100,00 грн, проценти за користування кредитом - 27 333,75 грн, комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 26 334,00 грн, комісія за надання кредиту - 1 026,00 грн.
З відомості ТОВ «МІЛОАН» про щоденні нарахування та погашення вбачається, що відповідачка спочатку виконувала договірні зобов`язання та здійснювала платежі. Так, 14 травня 2025 року відображено сплату процентів по кредиту у сумі 432,88 грн і сплату комісії за надання кредиту у сумі 1 026,00 грн. 29 травня 2025 року відображено сплату комісії за обслуговування кредиту у сумі 1 197,00 грн, процентів у сумі 1 546,05 грн та тіла кредиту у сумі 342,00 грн. 13 червня 2025 року, 28 червня 2025 року, 13 липня 2025 року та 28 липня 2025 року також відображено сплату процентів, комісії за обслуговування кредиту та частини тіла кредиту у розмірах, що відповідали графіку платежів.
Платіж, який за графіком мав бути здійснений 12 серпня 2025 року, фактично відображений у відомості 14 серпня 2025 року, тобто із простроченням. У цей день відображено сплату процентів за порушення зобов`язання у сумі 34,20 грн, сплату процентів по кредиту у сумі 1 391,40 грн, сплату тіла кредиту у сумі 342,00 грн та сплату комісії за обслуговування кредиту у сумі 1 197,00 грн.
Починаючи з платежу, який мав бути здійснений 27 серпня 2025 року, у відомості первісного кредитора не відображено подальших платежів відповідачки на виконання графіка платежів. Надалі у відомості відображено лише нарахування процентів, комісій, процентів за порушення грошового зобов`язання та штрафів.
Загалом відповідачка погасила тіло кредиту шістьма платежами по 342,00 грн, тобто у сумі 2 052,00 грн. Відтак залишок неповернутого тіла кредиту становить 15 048,00 грн.
Доказів повного погашення заборгованості, іншого розміру боргу або неправильності наданого позивачем розрахунку відповідачка суду не надала.
Щодо переходу права вимоги до позивача.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони за плату, а друга сторона відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи.
З наданого суду договору факторингу № 29-12/2025/Т від 29 грудня 2025 року вбачається, що ТОВ «МІЛОАН» як клієнт та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» як фактор уклали договір, за яким первісний кредитор відступив фактору права грошової вимоги до боржників, визначених у реєстрі боржників.
Актами приймання-передачі Реєстру боржників для друку та Реєстру боржників в електронному вигляді підтверджено передачу реєстру боржників за договором факторингу. Додатковою угодою № 1 від 30 грудня 2025 року сторони у зв`язку з технічною помилкою виклали додаток № 3, тобто Реєстр боржників для друку, у новій редакції.
З витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 29-12/2025/Т від 29 грудня 2025 року, в редакції додаткової угоди № 1 від 30 грудня 2025 року, вбачається, що до реєстру включено ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за договором про споживчий кредит № 104121113. У витягу зазначено: сума виданого кредиту - 17 100,00 грн, заборгованість за кредитом - 15 048,00 грн, заборгованість за процентами - 11 419,95 грн, заборгованість за комісією за обслуговування кредиту - 11 970,00 грн, заборгованість за неустойкою та/або процентами за порушення грошового зобов`язання - 8 515,80 грн, загальна сума заборгованості - 46 953,75 грн.
Отже, позивач довів набуття права вимоги до відповідачки за договором про споживчий кредит № 104121113.
Щодо арифметичної неузгодженості у позовній заяві та фактичної структури заявленої суми.
Суд встановив, що у позовній заяві позивач визначив ціну позову у розмірі 55997,96 грн і саме цю суму просив стягнути з відповідачки.
Разом з тим у текстовому переліку складових заборгованості позивач зазначив: заборгованість за тілом кредиту - 15 048,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 11 419,95 грн, заборгованість за нарахованими процентами з моменту відступлення права вимоги до дати виготовлення розрахунку - 9 044,21 грн, заборгованість за пенею та/або штрафами - 8 515,80 грн, заборгованість за комісіями - 0,00 грн.
Арифметична сума зазначених у позові складових без комісії становить 44 027,96 грн, а саме: 15 048,00 грн + 11 419,95 грн + 9 044,21 грн + 8 515,80 грн.
Різниця між заявленою ціною позову 55 997,96 грн та сумою зазначених складових 44 027,96 грн становить 11 970,00 грн.
Саме сума 11 970,00 грн відображена у розрахунку заборгованості та у витягу з реєстру боржників як заборгованість за комісією за обслуговування кредиту. Тому суд доходить висновку, що зазначення у позовній заяві заборгованості за комісіями як 0,00 грн є технічною неузгодженістю викладу позовної заяви, яка усувається шляхом зіставлення ціни позову, прохальної частини, розрахунку заборгованості та витягу з реєстру боржників.
Отже, суд виходить з того, що заявлена позивачем до стягнення сума 55 997,96 грн фактично складається з: 15 048,00 грн тіла кредиту, 20 464,16 грн процентів за користування кредитом, 11 970,00 грн комісії за обслуговування кредиту та 8 515,80 грн штрафних/санкційних нарахувань.
Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту.
Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
За договором відповідачці було надано кредит у сумі 17 100,00 грн. Із відомості первісного кредитора вбачається, що відповідачка сплатила на погашення тіла кредиту 2052,00 грн. Відтак непогашеним залишилось тіло кредиту у сумі 15 048,00 грн.
Ця сума узгоджується з відомістю первісного кредитора, розрахунком позивача та витягом з реєстру боржників.
Оскільки відповідачка не надала доказів погашення цієї суми або доказів іншого розміру заборгованості, позов у частині стягнення 15 048,00 грн тіла кредиту є обґрунтованим.
Щодо стягнення процентів за користування кредитом.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договором передбачено, що протягом першого розрахункового періоду проценти нараховуються за ставкою 66,00 % річних, а протягом решти строку кредитування - за стандартною процентною ставкою 220,00 % річних від фактичного залишку кредиту.
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що заявлена до стягнення заборгованість за процентами складається з 11 419,95 грн процентів, нарахованих на дату відступлення права вимоги, та 9 044,21 грн процентів, нарахованих після відступлення права вимоги до дати виготовлення розрахунку. Загальна сума процентів становить 20 464,16 грн.
При цьому суд враховує, що остаточний строк кредитування за договором визначено 09 квітня 2026 року, а проценти після відступлення права вимоги нараховані позивачем за період до 08 квітня 2026 року, тобто в межах погодженого сторонами строку кредитування.
Отже, заявлені до стягнення проценти у сумі 20 464,16 грн є договірними процентами за користування кредитом у межах строку кредитування, а не процентами відповідальності після спливу строку кредитування.
Відповідачка не подала доказів сплати цієї суми, не надала контррозрахунку та не довела неправильності розрахунку позивача. Тому позов у частині стягнення 20 464,16 грн процентів за користування кредитом підлягає задоволенню.
Щодо стягнення комісії за обслуговування кредиту.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника та третіх осіб, пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Застосовуючи зазначену норму до обставин цієї справи, суд враховує, що договір про споживчий кредит № 104121113 укладено у 2025 році, тобто після набрання чинності Законом України «Про споживче кредитування».
Договір прямо передбачає комісію за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості). У термінах договору ця комісія визначена як винагорода за обслуговування кредиту протягом усього строку кредитування, що включає надання позичальниці актуальної облікової інформації в особистому кабінеті, інформації про розмір заборгованості, її складові, розрахунок поточного платежу, суму для повного погашення, графік платежів, оновлення інформації, забезпечення можливості здійснення переказу, надсилання повідомлень, консультування та інші дії, пов`язані з обслуговуванням кредиту.
Пунктом 1.5.2 договору визначено, що комісія за обслуговування кредиту за весь строк кредитування становить 26 334,00 грн та нараховується за ставкою 7,00 % від суми кредиту за кожний розрахунковий період, крім останнього.
Пунктом 2.2.1 договору передбачено, що позичальниця сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту, комісію за обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, визначених договором.
Пунктом 2.4.1 договору передбачено обов`язок позичальниці повертати кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, комісії за надання та обслуговування кредиту в розмірі та у строки, встановлені графіком платежів.
Графіком платежів передбачено періодичну сплату комісії за обслуговування кредитної заборгованості у сумі 1 197,00 грн за відповідні розрахункові періоди.
З відомості первісного кредитора вбачається, що відповідачка фактично сплачувала комісію за обслуговування кредиту у попередні періоди, зокрема 29 травня 2025 року, 13 червня 2025 року, 28 червня 2025 року, 13 липня 2025 року, 28 липня 2025 року та 14 серпня 2025 року. Це підтверджує, що відповідачка фактично виконувала договір за погодженою структурою платежів, яка включала таку комісію.
Суд також враховує, що комісія за обслуговування кредиту була включена до загальних витрат за кредитом, орієнтовної загальної вартості кредиту, графіка платежів та розрахунку денної процентної ставки. Денна процентна ставка за договором визначена у розмірі 0,93 %.
Велика Палата Верховного Суду у своїй практиці щодо договорів, укладених після набрання чинності Законом України «Про споживче кредитування» , виходить із того, що закон допускає включення до загальних витрат за споживчим кредитом комісій кредитодавця, пов`язаних з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Цю позицію ВП ВС додатково підтвердила зокрема в ухвалі від 11.01.2023 у справі № 199/7014/20. Разом з тим Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що нікчемною є умова договору про оплатність інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач відповідно до закону має право отримати безоплатно один раз на місяць (постанова ВП ВС від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19).
Оцінюючи спірну комісію у цій справі, суд враховує, що вона передбачена договором як плата за комплексне обслуговування кредиту, включена до загальних витрат за кредитом і графіка платежів, а відповідачка не подала заперечень щодо цієї складової, не довела, що заявлена до стягнення сума є саме платою за інформацію, яку вона мала право отримувати безоплатно один раз на місяць, та не надала доказів, які б спростовували розрахунок позивача.
За таких обставин суд доходить висновку, що заявлена до стягнення комісія за обслуговування кредиту у сумі 11 970,00 грн є такою, що передбачена договором, підтверджена графіком платежів, розрахунком заборгованості та витягом з реєстру боржників, а тому підлягає стягненню з відповідачки.
Щодо штрафних та санкційних нарахувань.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Пунктом 4.1 договору передбачено, що у разі прострочення позичальницею зобов`язань з повернення кредиту, сплати процентів, комісій та інших платежів згідно з умовами договору та графіка платежів позичальниця зобов`язана сплатити на користь кредитодавця штраф у розмірі 1 000,00 грн за кожний випадок порушення, якщо порушення відповідної дати платежу триває більш ніж 2 дні.
Пунктом 4.2 договору передбачено право кредитодавця у разі прострочення зобов`язань з повернення кредиту нарахувати проценти за ставкою 1 825 % річних як проценти за порушення грошового зобов`язання відповідно до статті 625 ЦК України.
З розрахунку заборгованості та витягу з реєстру боржників вбачається, що позивач включив до заявленої суми 8 515,80 грн заборгованості за неустойкою та/або процентами за порушення грошового зобов`язання.
Водночас такі платежі за своєю правовою природою є заходами відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит банком або іншим кредитодавцем, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки, штрафу, пені за таке прострочення.
Застосовуючи зазначену норму до обставин справи, суд враховує, що нараховані позивачем штрафи та проценти за порушення грошового зобов`язання виникли у період дії воєнного стану та пов`язані саме з простроченням виконання відповідачкою грошового зобов`язання за кредитним договором.
Тому заявлена до стягнення сума 8 515,80 грн, яка складається із штрафних та/або санкційних нарахувань за прострочення виконання грошового зобов`язання, не підлягає стягненню з відповідачки.
Підсумковий висновок суду щодо розміру заборгованості.
Суд дійшов висновку, що позивач довів належними та допустимими доказами укладення між первісним кредитором і відповідачкою кредитного договору, надання відповідачці кредитних коштів, часткове виконання нею графіка платежів, подальше порушення грошового зобов`язання, а також перехід до позивача права вимоги за цим договором.
Із заявленої позивачем до стягнення суми 55 997,96 грн обґрунтованими та такими, що підлягають стягненню, є:
-15 048,00 грн - заборгованість за тілом кредиту;
-20 464,16 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом;
-11 970,00 грн - заборгованість за комісією за обслуговування кредиту.
Загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, становить 47 482,16 грн.
У задоволенні позову в частині стягнення 8 515,80 грн штрафних та/або санкційних нарахувань за прострочення виконання грошового зобов`язання слід відмовити.
Отже, позов ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню.
Щодо судових витрат.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Позивач просив стягнути з відповідачки судовий збір у розмірі 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав копію договору № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02 липня 2024 року, укладеного між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», прайс-лист адвокатського об`єднання, заявку на надання юридичної допомоги № 1689 від 02 березня 2026 року та витяг з акта № 31 про надання юридичної допомоги від 31 березня 2026 року.
Відповідно до пункту 1.1 договору № 02-07/2024 клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.
Згідно з пунктом 4.1 договору вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги, яка є невід`ємним додатком до договору.
Відповідно до пункту 4.3 договору факт надання послуг за договором підтверджується актом про надання юридичної допомоги.
Із заявки на надання юридичної допомоги № 1689 від 02 березня 2026 року вбачається, що сторони погодили надання правової допомоги щодо примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договором № 104121113. У заявці зазначено дві послуги: надання усної консультації з вивченням документів - 2 години по 2000,00 грн, усього 4 000,00 грн, та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 4 години по 3 000,00 грн, усього 12 000,00 грн.
Із витягу з акта № 31 про надання юридичної допомоги від 31 березня 2026 року вбачається, що адвокатське об`єднання надало позивачу правову допомогу відповідно до заявки № 1689, а саме: усну консультацію з вивченням документів вартістю 4 000,00 грн та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду вартістю 12 000,00 грн.
Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Частиною четвертою статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони.
Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд враховує, що відповідачка клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не подала.
Разом з тим відсутність такого клопотання не звільняє суд від обов`язку вирішити питання розподілу судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України та перевірити, яка сума витрат підлягає покладенню на іншу сторону з огляду на критерії реальності, необхідності, розумності, пропорційності та зв`язку таких витрат із розглядом конкретної справи.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є їх розмір обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, поведінку сторін під час розгляду справи, а також дії сторін щодо досудового вирішення спору.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.
Суд відмежовує зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу за клопотанням іншої сторони відповідно до частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України від розподілу судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України. У першому випадку суд вирішує питання про зменшення заявлених витрат за заявою іншої сторони, яка доводить їх неспівмірність. У другому випадку суд здійснює розподіл судових витрат як складову ухвалення рішення у справі та визначає, яка сума витрат може бути покладена на іншу сторону з урахуванням критеріїв, встановлених процесуальним законом.
Такий підхід відповідає правовим висновкам Верховного Суду, відповідно до яких суд не зобов`язаний автоматично присуджувати стороні всі заявлені витрати на професійну правничу допомогу, якщо, з огляду на конкретні обставини справи, їх розмір не відповідає критеріям реальності, необхідності, розумності та пропорційності.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 червня 2022 року у справі № 910/12876/19 звернула увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат, тобто встановлення їх дійсності та необхідності, а також критерію розумності їх розміру з огляду на конкретні обставини справи.
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 також виходила з того, що під час розподілу судових витрат суд оцінює їх обґрунтованість, пропорційність і зв`язок із розглядом справи, а компенсації підлягають не будь-які заявлені витрати, а лише ті, які відповідають критеріям процесуального закону.
Аналогічний підхід застосовується Європейським судом з прав людини, який у своїй практиці виходить із того, що компенсації підлягають лише ті судові та інші витрати, які були фактичними, неминучими, а їх розмір - розумним (рішення у справі «Лавентс проти Латвії» (від 28.11.2002); у справі «Гіліна проти України» (від 28.05.2009)).
Оцінюючи заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн, суд враховує, що ця справа є типовою справою про стягнення заборгованості за споживчим кредитом, яка не є складною за предметом доказування та правовим регулюванням.
Предметом доказування у справі були стандартні для цієї категорії обставини: укладення електронного кредитного договору, надання кредитних коштів, часткове виконання договору, розмір заборгованості, відступлення права вимоги та розмір судових витрат.
Справа розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження із заочним розглядом. Представник позивача у судове засідання не з`являвся, участі в судових засіданнях не брав, додаткових пояснень по суті спору, відповідей на відзив, заперечень, клопотань або інших індивідуально підготовлених процесуальних документів після подання позову до суду не подавав.
Суд також враховує, що позовна заява має очевидний шаблонний характер, містить значний обсяг загальних посилань на норми права, типових для масових позовів фінансових компаній про стягнення кредитної заборгованості.
Крім того, якість підготовленої позовної заяви не свідчить про значний обсяг індивідуальної правничої роботи, оскільки позов містив явну арифметичну та змістовну неузгодженість щодо структури заявленої суми заборгованості: ціна позову та прохальна частина визначені у сумі 55 997,96 грн, однак наведені у тексті позову складові заборгованості без комісії становили лише 44 027,96 грн, тоді як різниця 11 970,00 грн відповідала сумі комісії за обслуговування кредиту, помилково зазначеній у тексті позову як 0,00 грн.
Наявність такої неузгодженості вимагала від суду додаткової перевірки розрахунку заборгованості, зіставлення позовної заяви, реєстру боржників, відомості первісного кредитора та розрахунку позивача, що навпаки свідчить про недостатню якість підготовленого процесуального документа, а не про значний обсяг належно виконаної професійної правничої роботи.
За таких обставин суд доходить висновку, що заявлена позивачем сума 16 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу не є розумною, необхідною та пропорційною до складності цієї справи, обсягу фактично виконаної адвокатом роботи, якості підготовленого документа, ціни позову та значення справи для сторін.
Суд вважає, що розумним та пропорційним розміром витрат на професійну правничу допомогу у цій справі є 3 000,00 грн. Така сума враховує необхідність ознайомлення з документами, перевірки підстав позову та підготовки позовної заяви, однак відповідає типовому характеру справи, стандартному обсягу доказів, відсутності участі представника у судових засіданнях та виявленим недолікам якості позовної заяви.
Разом з тим позов задоволено частково. Суд дійшов висновку про стягнення з відповідачки 47 482,16 грн із заявлених 55 997,96 грн.
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Отже, після визначення розумного та пропорційного розміру витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3 000,00 грн, суд застосовує до цієї суми пропорцію задоволених позовних вимог.
Розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, становить 2 543,78 грн, виходячи з такого розрахунку: 47482,16 грн ? 3 000,00 грн / 55 997,96 грн.
Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
З урахуванням часткового задоволення позову з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 257,52 грн, виходячи з такого розрахунку: 47482,16 грн ? 2 662,40 грн / 55 997,96 грн.
Отже, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у загальному розмірі 4 801,30 грн, з яких: 2 257,52 грн - судовий збір, 2 543,78 грн - витрати на професійну правничу допомогу.
Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 133, 137, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354 ЦПК України, статтями 509, 512, 514, 516, 526, 610, 611, 625, 626, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1055, 1077 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про споживче кредитування», суд,-
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за договором про споживчий кредит № 104121113 від 29 квітня 2025 року у розмірі 47 482,16 грн (сорок сім тисяч чотириста вісімдесят дві гривні шістнадцять копійок), з яких:
- 15 048,00 грн (п`ятнадцять тисяч сорок вісім гривень нуль копійок) - заборгованість за тілом кредиту;
- 20 464,16 грн (двадцять тисяч чотириста шістдесят чотири гривні шістнадцять копійок) - заборгованість за процентами за користування кредитом;
- 11 970,00 грн (одинадцять тисяч дев`ятсот сімдесят гривень нуль копійок) - заборгованість за комісією за обслуговування кредиту.
У задоволенні позову в частині стягнення 8 515,80 грн (вісім тисяч п`ятсот п`ятнадцять гривень вісімдесят копійок) штрафних та/або санкційних нарахувань за прострочення виконання грошового зобов`язання відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» судові витрати у загальному розмірі 4 801,30 грн (чотири тисячі вісімсот одна гривня тридцять копійок), з яких:
- 2 257,52 грн (дві тисячі двісті п`ятдесят сім гривень п`ятдесят дві копійки) - судовий збір;
- 2 543,78 грн (дві тисячі п`ятсот сорок три гривні сімдесят вісім копійок) - витрати на професійну правничу допомогу.
У решті вимог про відшкодування судових витрат відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Володимирським міським судом Волинської області за письмовою заявою відповідачки.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення відповідачка має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку. У цьому випадку строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Інформація про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, код ЄДРПОУ 42640371.
Відповідачка: ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя І.Р. Вітер