Дата документу  Справа № 333/3038/26 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний № 333/3038/26  Головуючий в 1 інст. Кулик В.Б. 
Провадження № 33/807/751/26   Доповідач у 2-й інст. – Солодовніков Р.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2026 року         м. Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Солодовніков Р.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , представника потерпілої - адвоката Балики Павла Олександровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Балики П.О. на постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 03 квітня 2026 року, -
в с т а н о в и в :
1. Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.
ОСОБА_1 суд першої інстанції звільнив від адміністративної відповідальності за малозначністю адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), обмежившись усним зауваженням. Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрито.
Згідно з оскаржуваною постановою, 08.02.2026 в період часу з 11 год. 20 хв. по 11 год. 23 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи на другому поверсі 12 під`їзду буд. АДРЕСА_1 , стукала в двері квартири АДРЕСА_2 , чим створювала шум, при цьому голосно спілкуючись, тим самим порушила спокій громадян, за що передбачена відповідальність ст. 173 КУпАП.
2. Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_2 – адвокат Балика П.О. просить постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2026 року скасувати, прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу.
В обґрунтування апеляційної скарги адвокат Балика П.О. посилався на неправильне застосування ст.22 КУпАП та відсутність превенції, зокрема враховуючи відношення ОСОБА_1 до вчиненого адміністративного правопорушення, звільнення від відповідальності та застосування до неї лише усного зауваження не відповідає меті виховання та запобігання новим правопорушенням.
Також, в апеляційній скарзі ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що апелянт ОСОБА_2 не була залучена до участі у справі, про розгляд справи 03.04.2026 не повідомлялася. Відповідно до реєстраційних даних судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень постанову надіслано судом до реєстру 06.04.20256, зареєстровано в системі 07.04.2026, надано загальний доступ 08.04.2026. Оскільки апелянту було відмовлено у доступі до матеріалів справи в системі «Електронний суд», вона змогла дізнатися про зміст та мотиви рішення лише після його офіційного оприлюднення 08.04.2026.
У своїх запереченнях на апеляційну скаргу від 06.05.2026 та від 19.05.2026 ОСОБА_1 вказує на відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення за ст.173 КУпАП, зокрема умислу на вчинення хуліганства, системність безпідставних звинувачень ОСОБА_2 , малозначність вчиненого. Також ОСОБА_1 звертає увагу суду апеляційної інстанції на пропуск строків оскарження і відсутність статусу потерпілої у ОСОБА_2 , а також закінчення строків накладення адміністративного стягнення. 
3. Позиції сторін.
В засіданні апеляційного суду представник потерпілої – адвокат Балика П.О. вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити. Зазначив, що ОСОБА_1 була обізнана з тим, що потерпіла має двох дітей. На теперішній час сторони не конфліктують, оскільки ОСОБА_2 змінила місце проживання. 
ОСОБА_1 заперечувала проти апеляційної скарги та пояснила, що подія виникла на ґрунті тривалого конфлікту із потерпілою ОСОБА_2 , яка проживає у квартирі поруч. З її слів, після судових спорів між ними потерпіла почала чинити на неї психологічний тиск: у нічний час стукала м`ячем та молотком, порушувала тишу, через що вона тривалий час не могла нормально відпочивати та спати. Зазначила, що зверталась із цього приводу до поліції, однак жодних результатів це не дало. Також зазначила, що після приблизно двох місяців безсоння та нервового напруження вона прийшла до квартири потерпілої і постукала у двері, оскільки хотіла припинити такі дії та захистити свої права і стан здоров`я. Свої дії охарактеризувала як відчайдушну спробу відновити спокій. Також повідомила, що на теперішній час конфлікт між ними відсутній, вони не підтримують жодного спілкування та не контактують.
4. Мотиви апеляційного суду.
Щодо поновлення строку.
Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційний суд вважає за можливе поновити представнику ОСОБА_2 – адвокату Балиці П.О. строк на апеляційне оскарження постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2026, оскільки, як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 не була залучена до участі у справі, їй не надавався доступ до електронної справи, а з постановою суду вона ознайомилась лише після її опублікування в Єдиному державному реєстрі судових рішень 08.04.2026, що об`єктивно перешкодило своєчасній реалізації права на апеляційне оскарження.
Крім того, відповідно до ст. 269 КУпАП ОСОБА_2 є потерпілою у справі та має право на оскарження постанови суду.
Щодо доводів апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
У поданій апеляційній скарзі винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, не оспорюється. Постанова суду оскаржується потерпілою ОСОБА_2 лише в частині звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення.
Заперечення ОСОБА_1 щодо відсутності у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки апеляційна скарга нею не подавалась, а предметом апеляційного перегляду є виключно доводи апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_2 .
Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Приймаючи оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП суд першої інстанції виходив із того, що вина останньої в повній мірі підтверджується наявними матеріалами справи доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 785061 від 04.03.2026, згідно із яким ОСОБА_1 стукала у двері квартири, створювала шум, при цьому голосно спілкуючись, тим самим порушуючи спокій громадян, та доданими до нього матеріалами.
Дослідивши встановлені судом першої інстанції обставини справи, апеляційний суд вважає, що висновок судді місцевого суду про звільнення ОСОБА_1 на підставі ст.22 КУпАП від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, суспільної небезпечності діяння та особі правопорушника.
Згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Малозначність як ознака адміністративного правопорушення характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу.
Приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_1 на підставі ст.22 КУпАП від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, суд першої інстанції врахував характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , яка до адміністративної відповідальності притягується вперше, ступінь її вини, а також те, що будь-якої шкоди вчиненим правопорушенням не завдано.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками місцевого суду.
Так, з урахуванням конкретних обставин справи, суспільної небезпечності вчиненого діяння, яке хоча й мало місце у публічному місці - під`їзді житлового будинку, однак за відсутності сторонніх осіб, а також тривалого побутового конфлікту між сторонами як сусідами та відсутності повторних проявів протиправної поведінки з боку ОСОБА_1 , що в сукупності підтверджує правильність висновків суду першої інстанції.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, встановивши та належним чином оцінивши фактичні обставини справи і ступінь суспільної небезпеки діяння, особу порушника, обґрунтовано звільнив ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП у зв`язку з малозначністю на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням. 
Така форма реагування забезпечує виховний вплив на особу, сприяє формуванню поваги до вимог закону та правил співжиття.
При цьому застосування до особи заходів адміністративного впливу у вигляді усного зауваження у конкретних обставинах справи є більш справедливим та пропорційним способом реагування, ніж накладення адміністративного стягнення, отже одним із ключових елементів реалізації адміністративної відповідальності залишається державний осуд поведінки особи, яка вчинила правопорушення.
Звільнення від адміністративної відповідальності за малозначністю також узгоджується із принципом індивідуалізації адміністративної відповідальності, оскільки дозволяє забезпечити належний превентивний і виховний вплив на особу.
5. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Суд першої інстанції не допустив порушень вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, які могли б бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову – без змін.
Доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли та не спростовують правильних по суті висновків суду першої інстанції, а тому підстави для скасування чи зміни постанови суду відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП України, 
п о с т а н о в и в :
Клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Балики ПО. про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2026 року.
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Балики ПО. залишити без задоволення.
Постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2026 року залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку на підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду Р.С. Солодовніков