Справа № 395/806/26 Провадження № 2-а/395/8/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2026 року м. Новомиргород
Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Орендовського В.А.,
за участю секретаря судового засідання Піддубної Н.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Новомиргороді адміністративну справу за позовом  ОСОБА_1  до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6872822 від 20 березня 2026 року про накладення адміністративного стягнення, складену інспектором ВП №3 (м. Новомиргород) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітаном поліції Урсуляком В.В., у відповідності до якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень, як таку, що винесена безпідставно та з порушенням чинного законодавства. 
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив про те, що 20.03.2026 року рухаючись у місті Новомиргород на власному автомобілі марки Мерседес Е300, державний номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку біля ветеринарної аптеки щоб придбати ліки, яка знаходиться за адресою: вулиця Соборності 225а. Коли позивач повернувся до свого автомобіля, то біля нього вже чекали інспектори поліції. Представившись, вони повідомили, що позивач скоїв адміністративне правопорушення, а саме здійснив зупинку на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, та попросили надати документи для винесення постанови про адміністративне правопорушення. Позивач вислухавши їхні обвинувачення, та намагаючись пояснити та довести їм, що нічого не порушував, так як дане місце, що вони стверджують, немає обов`язкових, жодних інформаційно-вказівних дорожніх знаків 5.45.1 “Пункт зупинки автобуса”, 5.45.2 “Кінець пункту зупинки автобуса” чи хоча б горизонтальною розміткою 1.17.1 на асфальті. Відсутніть вказаних знаків свідчить про невідповідність зупинки, нормам безпеки дорожнього руху, ДСТУ, та не вважається офіційним юридичним посадковим майданчиком для зупинки маршрутних транспортних засобів, а також немає жодних забороняючих дорожніх знаків, які забороняють позивачу та іншим учасникам дорожнього руху здійснювати зупинку за даною адресою. Вислухавши позивача, вони не прийняли до уваги доводи, та не надали доказів, що саме це місце є посадковим майданчиком для зупинки маршрутних транспортних засобів. Крім того, у постанові зазначено в графі “час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення” інспектор Урсуляк Володимир Володимирович вказав дві різні адреси, вулиця Соборності 223 та вулиця Соборності 233, що не відповідає дійсності.
Позивач повідомлений у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, проте направив до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просив їх задовольнити.
Відповідач повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань до суду не направляв.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що згідно постанови серії ЕНА № 6872822 від 20.03.2026 року складену інспектором ВП №3 (м. Новомиргород) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітаном поліції Урсуляком В.В., 20.03.2026 року о 14 год. 26 хв. ОСОБА_1 в м. Новомиргород по вул. Соборності, 223, здійснив зупинку транспортного засобу Mercedes-Benz, н.з. НОМЕР_1 , на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів по вулиці Соборності, 233, міста Новомиргород, чим порушив п.15.9.е.ПДР, за що притягнутий на підставі ч.1 ст.122 КУпАП до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340 грн. 
Пункт 15.9 е) ПДР, на який посилається відповідач, передбачає обов`язкову наявність дорожнього знаку «Місце зупинки автобуса» як при наявності зупиночних площадок, так і без них.
Знак 5.45.1 «Пункт зупинки автобуса». Знак позначає початок посадкового майданчика автобуса, що рухається за встановленим маршрутом.
Знак 5.45.2 «Кінець пункту зупинки автобуса». Позначає кінець посадкового майданчика автобуса.
Згідно фотододатку, зробленого під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, розмітка 1.17.1 (жовтого кольору), яка позначає зупинку маршрутних транспортних засобів, знак 5.45.1 «Пункт зупинки автобуса» та знак 5.45.2 «Кінець пункту зупинки автобуса» відсутні. 
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. 
Статтями 245-246 КУпАП України встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом. 
У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Згідно вимог п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. 
Однак, зазначені вимоги закону при оформленні постанови про накладення адміністративного стягнення щодо  ОСОБА_1 працівниками поліції були порушені, оскільки у постанові не зазначено доказів, на підставі яких поліцейський прийшов до висновку про притягнення останнього до адміністративної відповідальності. 
Виходячи із норм, викладених в ст.77 КАС України, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
За відсутності належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки докази протилежного суду надано не було.
За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, а постанова про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6872822 від 20.03.2026 року, складену інспектором ВП №3 (м. Новомиргород) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітаном поліції Урсуляком В.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.
 
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує те, що частиною першою статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.4856508602.1 від 23 квітня 2026 року позивачем при зверненні до суду з вищевказаним позовом було сплачено судовий збір в розмірі 677 гривень 58 копійок (а.с. 1).
Враховуючи те, що позов задоволено, судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 665 гривень 60 копійок відповідно до ст. 139 КАС України мають бути покладені на відповідача.
Судовий збір у розмірі 11 грн. 98 коп. необхідно повернути позивачу як надлишково сплачені.
Керуючись ст.ст.242-246 КАС України, суд,- 

У Х В А Л И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1  до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Постанову про адміністративне правопорушення № ЕНА № 6872822 від 20.03.2026 року про накладення адміністративного стягнення, складену інспектором ВП №3 (м. Новомиргород) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітаном поліції Урсуляком В.В., у відповідності до якої ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень скасувати та закрити провадження у справі.
Стягнути з Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Зобов`язати ГУК у Кіровоградській області/тг м. Новомиргород/22030101 (код ЄДРПОУ 37918230) повернути позивачу, судовий збір в розмірі 11 (одинадцять) гривень 98 копійок, сплачених згідно платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.4856508602.1 від 23 квітня 2026 року.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Повний текст рішення виготовлений 02 червня 2026 року.

Суддя Новомиргородського районного суду
Кіровоградської області В.А.Орендовський