Справа № 713/1260/26 
Провадження №2-а/713/48/26 
РІШЕННЯ
іменем України

15.06.2026 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Кириляк А.Ю., за участі секретаря Матейчук-Степан Л.Ю., представника позивача Дубового О.В. , представника ІНФОРМАЦІЯ_1 Фуштей М.В. розглянувши у судовому засіданні місті Вижниця в режимі відеоконференції адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Чортківський відділ державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення 
УСТАНОВИВ:
Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Чортківський відділ державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення . 
В позові вказує, що 08.05.2026 через неможливість здійснити розрахунок банківською карткою звернувся до лінії підтримки банку, у зв`язку з чим позивачу стало відомо, що на його рахунки накладено арешт.
Із застосунку “Дія” стало зрозуміло, що 06.05.2026 Чортківським відділом державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України було відкрито виконавче провадження № 80937966 з метою здійснення примусового виконання постанови Відповідача № 259 від 13.03.2026. 08.05.2026 через автоматизовану систему виконавчого провадження Позивач ознайомився з постановою Відповідача № 259 від 13.03.2026. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 було складено постанову № 259 від 13.03.2026 по справі про адміністративне правопорушення, за якою Позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, тобто за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період. Вказаною постановою визначено, що Позивач 12.02.2026 не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк та місце, зазначені у повістці, тим самим порушивши вимоги ст. 22 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”. Тобто, на думку відповідача, Позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за що на Позивача було накладено штраф у розмірі 17000,00 грн.
Однак жодної повістки Позивач не отримував та про розгляд справи повідомлений не був.
Позивачем було подано позов до Чернівецького окружного адміністративного суду про визнання протиправними дій Відповідача щодо внесення відомостей про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, зобов`язати такі відомості виключити та зобов`язати Відповідача повідомити органи Національної поліції України про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення Позивача. 
19.01.2026 Чернівецьким окружним адміністративним судом було відкрито провадження у справі № 600/175/26-а. 
З метою уникнення відповідальності та виправдання своїх протиправних дій, Відповідач почав протиправно виносити інші документи щодо Позивача, зокрема і оскаржувану у цій справі постанову. Зазначеною в оскаржуваній постанові повісткою, за якою 12.02.2026 Позивач не з`явився за викликом до Відповідача, останній намагався виправдати направлення звернення до Нацполіції щодо необхідності затримання Позивача від 24.06.2025. 
07.04.2026 у справі № 600/175/26-а Чернівецький окружний адміністративний суд ухвалив рішення щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі. Вказане рішення набрало законної сили 08.05.2026. Разом з цим, у військово-обліковому документі Позивача із застосунку Резерв+ від 03.05.2026 та безпосередньо самому застосунку Резерв+ будь-які порушення чи постанови відсутні. Отже, попри визнання судом дій Відповідача протиправними, Відповідач продовжує вчиняти аналогічні дії відносно Позивача, зокрема приймаючи неправомірні постанови за тих самих обставин, тобто без належного правового підґрунтя.
Зазначали, що Позивач не отримував повістки, не був повідомлений про необхідність з`явитися по повістці, не був ознайомлений з матеріалами справи, не був заслуханий при прийнятті оскаржуваної постанови і в цілому не був належним чином повідомлений про час та розгляд справи щодо притягнення його до адміністративної відповідальності. 
Таким чином, Оскаржувана постанова прийнята відповідачем з порушенням норм процесуального права, а тому є протиправною. Враховуючи викладене, постанова ІНФОРМАЦІЯ_1 № 259 від 13.03.2026 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення не відповідає вимогам процесуального законодавства, є протиправною та підлягає скасуванню
Просив поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. 
Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 259 від 13.03.2026 у справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 4. Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У судовому засіданні представник позивача Дубовий О.В. позов підтримав просив позов задовольнити в повному обсязі .
Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав надав письмові заперечення в яких зазначає, що а момент виникнення спірних правовідносин позивач ОСОБА_1 перебуває в статусі підлягаючого мобілізації на особливий період, правом на відстрочку не користувався. 2. Згідно ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», розділ II Прикінцеві та перехідні положення, пункту 2, пп. 1, абзацу 3: громадяни України, які перебувають на військовому обліку(як стверджує сам позивач він перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 ), зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані. Позивач у визначений законодавцем період дані не оновив. Посилання на приписи примітки до ст. 210 КУпАП, згідно з якою положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи не являється належним обґрунтуванням позовних вимог, на переконання відповідача по справі, у спірних правовідносинах примітка до ст. 210 КУпАП не підлягає застосуванню, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії, і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто в один із визначених способів. Держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може лише перевірити чи уточнити персональні дані військовозобов`язаного, але обов`язок такого уточнення покладається навійськовозобов`язаного, яким є позивач. До того ж, інформаційнокомунікаційні системи, реєстри, бази даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, можуть не містити окремих даних, які необхідно було оновити до 16.07.2024, зокрема, актуального номеру телефону, адреси електронної пошти та адресу місця проживання/реєстрації. 3. Посилання Позивача на порушення процедури через нескладання протоколу суперечить нормам чинного законодавства. Відповідно до ч. 6 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, якщо особа не з`явилася без поважних причин на виклик ТЦК та СП, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у ТЦК та СП підтвердних документів про отримання особою виклику. 4. 05.02.2026 року відповідачу було направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення за трек-номером R067094987552 та описом вкладення повістку від 04.02.2026 року № 6556997 про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_1 12.02.2026 року о 12 год. 00 хв. для уточнення даних. 17.02.2026 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 з АТ «Укрпошта» повернуто конверт рекомендованого листа з повідомленням про вручення 13.02.2026 року за трек-номером R067094987552 із повісткою № 6556997, які надсилалися відповідачу, та який, згідно з довідкою про причини повернення/досилання, був повернутий з причини «Адреса відсутній за вказаною адресою», що вважається належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) ТЦК та СП у відповідності до вимог пункту 41 Порядку Постанови КМУ № 560. З огляду на зазначене, на підставі частин 6-8 за ст. 258 КУпАП, 13.03.2026 року ІНФОРМАЦІЯ_2 було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП № 259 якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності. 5. 14.03.2026 року відповідачу надіслано примірник постанови № 259 від 13.03.2026 року R067121592328 і яку 24.03.2026 року з АТ «Укрпошта» повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_1 з причин «адресат відсутній за вказаною адресою» (рекомендований лист з повідомлення про вручення та описом вкладення за трек-номером № R067121592328).
Просить у задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення – відмовити за безпідставністю.
Суд, заслухавши доводи представника позивача та відповідача , вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, в межах даної справи суду належить здійснити перевірку рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності на предмет відповідності вимогам законності, верховенства права, правам, свободам та законним інтересам осіб, вимогам розумності, добросовісності, безсторонності (неупередженості).
Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зазначені обставини встановлюються у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.
Зі змісту ст. 284 КУпАП вбачається, що одним з можливих наслідків розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення є притягнення особи до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.
При цьому суд звертає увагу, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення є одним з найсуворіших наслідків вирішення справи про адміністративне правопорушення, оскільки внаслідок накладення стягнення особа зазнає негативних наслідків особистого, майнового чи організаційного характеру, що безумовно призводить до втручання у сферу її особистих прав, свобод та законних інтересів. Внаслідок цього рішення суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності має бути достатнім чином обґрунтованим для забезпечення правомірності та пропорційності втручання у сферу особистих прав особи, якого вона зазнає внаслідок накладення на неї стягнення.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути правомірним результатом розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення, якщо судом у встановленому законодавством порядку шляхом дослідження належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів буде встановлено факт вчинення діяння, що відповідно до чинного законодавства містить ознаки складу адміністративного правопорушення, а також вину особи у вчиненні такого діяння.
Судом встановлено, що постановою № 259 від 13 березня 2026 року, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 за матеріалами справи про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 , накладено адміністративне стягнення на нього у вигляді штрафу у сумі 17 000 грн.
В постанові вказано, що 12.02.2026 не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк та місце, зазначені у повістці, тим самим порушивши вимоги ст. 22 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”. Тобто, на думку відповідача, Позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за що на Позивача було накладено штраф у розмірі 17000,00 грн.
Однак у витязі резерв + ОСОБА_1 - 07.10.2025 року уточнено облікові дані , крім того позивачем зазначено номер мобільного телефону , електрону адресу та місце проживання.
Позивач звернувся в суд з позовом до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Рішення Чернівецького адміністративного суду від 07 квітня 2026 року , адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Резерв+) відомостей про порушення ОСОБА_1 , правил військового обліку. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 . Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомити відповідні органи Національної поліції України про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати - судовий збір в сумі 1064,96 грн. Рішення набрало законної сили 08.05.2026.

Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (зокрема передбачені ст.ст.210,210-1 КУпАП).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Як встановлено статтею 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Відповідно до статті 280 КУпАПорган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За приписами ч. 2 ст.283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність передбачає порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.
Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнний стан, який триває і по теперішній час.
Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Згідно з абз. 7 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Згідно з абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до абз.1 п.34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.
Згідно з абз.2, 3 п.34 Порядку № 560, у разі, коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.
У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.
Згідно з п. 41 Порядку № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Як вбачається з матеріалів позову , позивач своєчасно оновив дані , зазначивши своє місце проживання та засоби зв`язку.
Крім того судом встановлено, що для уточнення даних у ТЦК та СП , особа повинна звернутися до Територіального центру комплектування та соціального захисту за місцем обліку чи місцем проживання.
Як встановлено у судовому засідання позивач зареєстрований по АДРЕСА_1 та яким чином він повинен був звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а не у Вижницьке ,як вказує відповідач. Посилання на докази, що позивач стоїть на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 відсутні.
Тобто , доказів про порушення позивачем вимог законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (ст.210-1 КУпАП), відповідачем не надано.
Крім того рішенням Чернівецького адміністративного суду від 07 квітня 2026 року. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 з приводу даного порушення. 
Правилами військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додатком № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, зобов`язано призовників, військовозобов`язаних та резервістів: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.
У рішенні від 22.12.2010 №23-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (пункт 4.1).
Слід зазначити , що відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП - положення статей 210, 210-1 Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Оскаржувана постанова не містить даних про те , що відповідач позбавлений можливості отримання персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
За принципом презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення залишається недоведеним.
Відповідно до статті 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.
Так, 26.04.2018 р. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 338/855/17, адміністративне провадження №К/9901/18195/18 (ЄДРСРУ № 73700356) вказав, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Враховуючи наведені норми матеріального і процесуального права, взаємний та достатній зв`язок зібраних по справі доказів у їх сукупності та зважаючи на те, що позивачем було надано належні та допустимі докази в обґрунтування позовних вимог, а відповідачем, у свою чергу, не доведено обґрунтованість та правомірність прийняття оскаржуваних рішень, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заявленого позову .
Позивач виконав свій обов`язок та у відповідності до встановлених Законом термінів , оформив відстрочку , а отже оновив свої персональні дані , а тому доказів правомірності винесення оскаржуваної постанови , відповідачем не надано.
Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова відповідача підлягає скасування , а справа відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю .
Також судом встановлено, що позивачем надано докази на підтвердження поважності пропуску строку на оскарження постанови , у зв`язку з чим , такий строк судом поновлено, та підстав для залишено його без розгляду судом не встановлено.
Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, із бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 665,60 грн.
Керуючись ст. 2, 9, 77, 241-246, 250-251, 255, 295, 297 КАС України, суд, -
УХВАЛИВ: 
Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Чортківський відділ державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення , – задовольнити повністю.
Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 №259 від 13.03.2026 року про накладення стосовно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 17000,00 грн – визнати протиправною та скасувати.
Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень – ІНФОРМАЦІЯ_6 , юридична адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 665,60 грн. (шістсот п`ятдесят п`ять гривень 60 коп.).
Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач – ІНФОРМАЦІЯ_8 , юридична адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 .
Третя особа: Чортківський відділ державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, юридична особа: м. Чортків вул.Ринок,10, Чорківський район, Тернопільська область. 
Суддя Антоніна КИРИЛЯК